Провадження № 1-кс/638/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2025 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 про часткове зняття арешту з майна, а саме автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2000 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , з метою подальшої передачі зазначеного автомобіля на потреби ЗСУ, а саме В/ч НОМЕР_3 .

Розглянувши заяву, суд встановив підстави для її повернення, керуючись таким.

Положеннями статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна.

Згідно з частиною шостою статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Зі статті 174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація, чому слідує скасувати арешт.

Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог вищезазначених норм, керуючись статтями 9, 131, 170-175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про скасування арешту майна повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1