КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2003/25
Провадження № 1-кп/552/533/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про примирення, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 01.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 14.03.2025 надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0000147 від 01.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом відповідно до угоди про примирення.

31.01.2025, близько 21 год 00 хв, ОСОБА_5 , у порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , із якою спільно проживав, тобто вичинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах за наступних обставин.

Так, 31.01.2025, близько 21 год 00 хв, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , маючи протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа в кріслі, почав наносити їй тілесні ушкодження, а саме 2 удари кулаком правої руки в район лівого ока, після чого потерпіла прикрила голову ковдрою, а ОСОБА_5 продовжив наносити удари в район голови.

У подальшому, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 три удари кулаками обох рук в район ребер, після чого наніс два удари кулаком в ділянку хребта. Стягнувши ОСОБА_4 з крісла на підлогу ОСОБА_5 наніс ще три удари кулаком в ділянку голови зліва, після чого, наніс ще один удар головою потерпілої об дерев`яний елемент крісла.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 продовжував наносити удари кулаками в ділянку обличчя, голови зліва, хапав за кінцівки, хапав рукою за шию та здавлював, після чого ОСОБА_4 вибігла з будинку та попросила сусідів викликати швидку медичну допомогу та працівників поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритого імпресійного перелому латеральної стінки лівої орбіти та лівої виличної дуги з забоєм, гематомою м`яких тканин лобної, параорбітальної, буквальної та параназальної ділянок, більше зліва з субкон`юктивальним крововиливом лівого ока, які утворились,як від одно-, так і декілька кратної дії травмую чого фактору, з досить сильною силою і кваліфікується тільки у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Синців шкіри (підшкірних гематом) плечей, ділянки правого ліктьового суглобу, кистей та задньої поверхні грудної клітки, які утворились не менш, як від тринадцяти кратної дії травмуючи факторів з незначною силою та кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожний окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Кваліфікація дій обвинуваченої органами досудового розслідування.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиції сторін у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 01.02.2025, укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, в якій вказано про примирення потерпілої та підозрюваного.

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю відшкодовано шкоду потерпілій, шляхом відшкодування вартості лікування.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, сторони погодились звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, який буде визначено судом.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти зазначений орган про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати обмежувальний захід, поклавши на ОСОБА_5 обов`язок пройти програму кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст статті 473 КПК України щодо наслідків невиконання угоди.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену у ній міру покарання.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилась із обвинуваченим, не має до нього претензій, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення, запевнив суд про своє виправлення та не повторення подібних випадків у майбутньому. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид та міру покарання.

Мотиви затвердження угоди судом та призначення узгодженого сторонами покарання.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження, розпочате слідчим, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження) є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення частини 5 статті 474 КПК України, відповідно до якої:

1) має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, а також обмеження їх права щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, пом`якшуючими покарання обставинами вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене угодою про примирення покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 , який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи.

В інтересах потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та покласти на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на обвинуваченого обов`язок пройти програму кривдників.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону та мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Суд встановив відсутність порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб

У цьому вироку зроблено висновки і вирішено питання лише щодо діянь обвинуваченого ОСОБА_5 , без констатації та оцінки дій інших осіб, як кримінально караних.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 394-395, 468, 469, 473-475 КПК України,

ухвалив:

Угоду про примирення від 12 березня 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 01.02.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 122 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 2-4 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід та направити для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 3 статті 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений має право подати клопотання про помилування.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1