Провадження по справі 1-в/635/270/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор та представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, що відповідно до приписів абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року, а саме у 2023 році - 2684 грн, у 2022 році - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, у 2019 році 1921 грн та віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Зараховано до покарання остаточно призначеного, частково відбуте ним покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 07.03.2023 вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022 залишено без змін.

За вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022 ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжки 24.07.2022 на суму 958,91 грн, тобто розмір викраденого складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн)

Крім того, вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 ОСОБА_3 засуджено визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1ст. 310 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.309КК України у виді 2 (двох) місяця арешту; за ч.1 ст.310 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 2 /двох/ місяців арешту. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. Зараховано до покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, частково відбуте ним покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022, а саме з 21.10.2022 до приведення вироку до виконання. Початок строку відбування покарання раховано з моменту приведення вироку до виконання.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022, якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021 і призначено остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Початок строку відбування покарання раховано з часу звернення вироку до виконання.

За вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022 ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжки 30.03.2022 на суму 1753 грн, тобто розмір викраденого складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн)

Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021, якого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання: за ч.2ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.3ст.185 КК України- 3 (три) роки позбавлення волі; на підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Початок строку відбування покарання рахувано з часу звернення вироку до виконання.

За вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021 ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжки за епізодом від 05.03.2021 на суму 843,20 грн, за епізодом від 01.06.2021 на суму 1141 грн., тобто розмір викраденого складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270 грн)

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст.3, ч. 2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 був засуджений вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 був засуджений вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч4 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 був засуджений вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022, наразі не можуть вважатися кримінально караним правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено кримінальну відповідальність, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність частини діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , усунута, суд дійшов висновку про те, що на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого необхідно звільнити від призначеного йому покарання вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021, вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022, вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022, з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці, підлягає окремому виконанню.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України його слід вважати засудженим вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п. «а» п.1 ч.1 ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Згідно з матеріалами особової справи початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахується з 07.08.2023, відповідно на день розгляду клопотання засуджений відбув покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 2 дня.

Враховуючи положення п.п. «а» п.1 ч.1 ст.72 КК України та строк покарання у виді позбавлення волі, який засуджений ОСОБА_3 вже відбув 2 роки 3 місяці 2 дня, останнього слід вважати таким, що повністю відбув призначене йому за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 17.09.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 02.08.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.12.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Ямпільського районного суду Сумської області 24.10.2022 за ч.1 ст. 309, ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 за ч.1 ст. 309, ч.1 ст.310 КК України, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці, виконувати самостійно.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що повністю відбув призначене йому за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 24.10.2022 за ч.1 ст. 309, ч.1 ст.310 КК України покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» негайно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» для виконання в частині звільнення засудженого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1