ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1002/25
провадження № 1-кс/753/249/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , вивчивши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0004486 від 4 листопада 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 16 січня 2025 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Розгляд клопотання було призначено на 20 січня 2025 року.

У судове засідання 20 січня 2025 року з`явився прокурор та власник майна, яка повідомила про те, що на сьогоднішній день вона не є власником транспортного засобу, арешт якого просить прокурор у цьому клопотанні, автомобіля у неї немає, вона ним не користується, оскільки продала цей транспортний засіб після ДТП, яке мало місце 3 вересня 2024 року, на підтвердження чого надала слідчому судді для огляду в електронному вигляді (в телефоні) довіреність, посвідчену приватним нотаріусом та видану іншій особі на право розпорядження, в тому числі продаж транспортного засобу «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вивчивши клопотання прокурора, дослідивши додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи отриману інформацію у судовому засіданні від ОСОБА_4 , слідчий суддя доходить висновку про необхідність повернення цього клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною першою статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Всупереч вказаним нормам клопотання прокурора не містить відомостей про дійсного власника транспортного засобу «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 станом на 16 січня 2025 року, враховуючи те, що ДТП відбулось 3 вересня 2024 року та з урахуванням інформації, повідомленої ОСОБА_4 у судовому засіданні, не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу станом на день звернення із клопотання до суду.

Також, враховуючи отриману інформацію від ОСОБА_4 , зокрема відсутність у неї транспортного засобу (продаж), клопотання не містить відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , а зазначено лише про мету арешту - збереження речового доказу, яким відповідною постановою слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві визнано вказану квартиру.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказані обставини мають бути обґрунтовані у клопотанні для повного, всебічного та об`єктивного його розгляду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

Керуючись статтями 64-2, 170-172, 309, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні 0004486 від 4 листопада 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про накладення арешту на майно,повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1