Справа № 202/7077/20
Провадження № 1-кс/202/1883/2025
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002409 від 24.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ст. 356, п.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002409 від 24.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 356, п.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_6 в обґрунтування якого зазначив, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки виявляє упередженість до обвинуваченої та сторони захисту, відмовила захиснику в долученні до матеріалів справи клопотання та письмових доказів. Крім того, суддя повідомила обвинуваченій, що вона буде притягнута до кримінальної відповідальності, що є прямим проявом упередження судді. Суддею ОСОБА_6 в період з 25.02.2020 року по 18.01.2022 року розглядалося кримінальне провадження № 0001679 відносно обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України та в ході розгляду вказаної справи суддя була попередньо ознайомлена з матеріалами провадження, оскільки обставини, які досліджувалися в рамках кримінального провадження прямо пов`язані із даним провадження і під час допиту свідків та дослідження доказів суддя ОСОБА_6 фактично була заздалегідь ознайомлена з обставинами кримінального провадження, що на думку сторони захисту у стороннього спостерігача беззаперечно може викликати сумнів в безсторонності та неупередженості судді при розгляді кримінального провадження в силу приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про відвід та вважав його необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлений відвід та пояснив, що суддя ОСОБА_6 розглядала інше кримінальне провадження, яке прямо пов`язане з даним кримінальним провадженням, за яким ОСОБА_5 була засуджена. Крім того, суддя, на думку захисника безпідставно відмовила в долученні письмових доказів, що свідчіть про неупередженість судді. Просив задовольнити заяву про відвід.

Суддя ОСОБА_6 про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись із заявами про відвід судді та доданими до них доказами, заслухавши позицію учасників судового розгляду з цього приводу, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК України).

У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень статті 6 Конвенції щодо необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також частиною 1 статті 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту заяви про відвід судді ОСОБА_6 , дана заява мотивовані тим, що суддя приймала участь у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001679 від 29.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яким ОСОБА_5 було засуджено, а також поводилася упереджено у відношенні обвинуваченої під час судового засідання, у зв`язку з чим сторона захисту має сумніви у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді.

Розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні ЄСПЛ у справі ОСОБА_8 (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

В даному випадку заява захисника ОСОБА_4 зводиться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_6 під час судового засідання та вирішення питання про долучення до матеріалів кримінального провадження доказів.

Однак незгода сторони захисту з процесуальними діями та рішеннями судді, в тому числі з того чи іншого питання, не може бути підставою для відводу судді.

Разом з тим, доводи сторони захисту про те, що суддя повідомила обвинуваченій, що вона буде притягнута до кримінальної відповідальності, що є прямим проявом упередження судді, спростовується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом судового засідання.

Відтак факти та доводи, викладені у такій заяві, самі по собі не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_6 .

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо наявності підстав для відводу судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 0002409 від 24.10.2016 року з підстав, що вона приймала участь у розгляді кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 .

Так, суд бере до уваги, що закріплена у законі заборона повторної участі судді у кримінальному провадженні спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді, пов`язаним з тим, що він під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні прямо чи побічно висловив свою позицію щодо винуватості обвинуваченого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як вбачається з вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2022 року (справа № 202/1236/20) , ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України, тоді як на даний час на розгляді у судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, п.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, таким чином вказані кримінальні провадження мають різну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , та різне формулювання обвинувачення, що не може свідчити про те, що суддя ухваливши вирок у справі 202/1236/20, висловила свою позицію щодо винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, п.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, слідчий суддя зазначає, що судовим розглядом не встановлено, а особою, яка заявила відвід, не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного судового рішення, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002409 від 24.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ст. 356, п.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1