справа № 462/918/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001119 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судима, востаннє 29.12.2023р. Франківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17 000 грн., 06.09.2024р. Франківським районним судом м. Львова за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, 22.11.2024р. Франківським районним судом м. Львова за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді 2 років пробаційного нагляду, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1,3 ст. 357 Кримінального кодексу України

встановив:

ОСОБА_4 , 18.11.2024 близько 19:30 год., перебуваючи на стоянці для автомобілів перед входом в ТРЦ «Вікторія Гарденс», розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226-а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала з лавки вказаної стоянки балонову куртку синього кольору, яка належала ОСОБА_6 , вартістю 200 грн. та в кишені якої знаходились наступні речі: ід-паспорт на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкрита на ім`я ОСОБА_6 , безпровідні навушники білого кольору в кейсі білого кольору вартістю 150 грн., грошові кошти в сумі 200 грн., мобільний телефон марки «Redmi Notel2 Опух Gray 4 GB RАМ 128 GB ROM» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходилась сім-картка оператора «Водафон» з номером телефону НОМЕР_4 , вартістю 6521 грн. 06 коп., з прозорим силіконовим чохлом чорного кольору з кнопками для гучності червоного кольору, вартістю 236 грн. 54 коп., які належали потерпілому ОСОБА_6 . Викравши вказані речі ОСОБА_4 покинула місце події, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, зокрема здійснивши розрахунок банківською картою ОСОБА_6 за продукти харчування та тютюнові вироби за допомогою безконтактної дії PayPass 18.11.2024р. період часу з 19:36 по 20:54 на загальну суму 811,01 грн, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 8118, 61 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 18.11.2024 приблизно о 19:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на стоянці для автомобілів перед входом в ТРЦ «Вікторія Гарденс», розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226-а, викрала з лавки вказаної стоянки банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту у АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_6 , яка знаходилась синій балоновій куртці потерпілого ОСОБА_6 . Усвідомивши, що викрадена нею банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, що використовується для доступу до чужого банківського рахунку, де зберігаються грошові кошти, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел на незаконне викрадення офіційного документа (банківської картки) з корисливих мотивів, здійснила розрахунок вказаною карткою за продукти харчування та тютюнові вироби за допомогою безконтактної дії «PayPass». У відповідності до норм ст.І Закону України «Про інформацію», п.І, п.З ст.Зб Закону України «Про платіжні послуги», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.І ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» банківська карта є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, 18.11.2024 приблизно о 19:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на стоянці для автомобілів перед входом в ТРЦ «Вікторія Гарденс», розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226-а, таємно викрала з лавки вказаної стоянки паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , який знаходився у синій балоновій куртці потерпілого ОСОБА_6 та маючи умисел на незаконне заволодіння паспортом усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно привласнила його.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, визнала повністю, пояснила, що 18.11.2024р. перебувала у ТЦ «Вікторія Гарденс» разом із своїм колишнім чоловіком та подругою. Коли повертались додому, вона побачила на лавці біля паркінгу синю куртку. Обвинувачена взяла її, оглянула кишені, в яких знайшла мобільний телефон, ID картку та банківську картку. Телефон та банківську картку вона забрала зі собою, а куртку з паспортом у кишені залишила на вулиці поруч із ТЦ «Вікторія Гарденс». Перебуваючи поруч із своїм будинком, вона за допомогою викраденої банківської картки здійснила покупки на суму приблизно 800 грн.. Мобільний телефон принесла додому, однак не змогла його увімкнути, оскільки такий був заблокований. Пізніше вона передала цей мобільний телефон своєму знайомому, який обіцяв його розблокувати. З кількістю та вартістю викраденого майна повністю погоджується. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 в тому, що вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, і ці її дії кваліфікує його за ч. 4 ст.185 КК України. Крім того, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 в тому, що вона своїми умисними діями вчинила викрадення офіційного документу (банківської картки) з корисливих мотивів та незаконно заволоділа (шляхом таємного викрадення) паспортом, і ці її дії кваліфікує за ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України відповідно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винуватого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативну характеристику за місцем проживання. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що їй слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі,та в межах санкції ч. 1 та 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 неодноразово судима, а саме вироком Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2023 року у справі №465/9511/23 ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Також, вироком Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2024р. ОСОБА_4 , на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, засуджено за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 17000 грн. Крім того, на підставі вироку Франківського районного суду м. Львова від 22.11.2024р. ОСОБА_4 , з врахування ст. 71 КК України за сукупністю вироків, засуджено за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді 2 років пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 17000 грн.

За даним вироком ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч.1,3 ст. 357 КК України 18.11.2024р., тобто після ухвалення щодо неї вироків Франківським районним судом м. Львова від 29.12.2023р. та 06.09.2024р. та до ухвалення щодо неї вироку Франківського районного суду м. Львова від 22.11.2024 року, яким враховано попередні вироки щодо ОСОБА_4 .

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 після призначення покарання за ч. 4 ст. 185, ч.1,3 ст. 357 КК України належить призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання покарання за даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 22.11.2024 року, яким вже враховано вироки Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2023р. та 06.09.2024р. При цьому, на підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2023 у вигляді штрафу слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України

З обвинуваченої підлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 349, 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Франківського районного суду м. Львова від 22.11.2024, яким її засуджено до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 17000 грн, із застосуванням правил, передбачених ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, зарахувавши частково відбуте покарання за попередніми вироками.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 340 грн витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази - DVD диски - залишити в матеріалах справи;

-Безпровідні навушники білого кольору, чохол від мобільного телефону чорного кольору з кнопками гучності червоного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-трикотажну шапку чорного кольору, куртку білого кольору з емблемою Attentif 38 розміру, лосини чорного кольору зі штучної шкіри, рюкзак тканинний чорного кольору - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2024р.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/918/25. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1