Справа № 185/9076/24
Провадження № 1-кп/185/188/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 17 липня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, який має середню освіту, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 лютого 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, 76 був звільнений з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2024 року ОСОБА_3 приблизно о 07.30 годині, прийшов до місця мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , де неодноразово бував за адресою: АДРЕСА_2 , побачив що вхідні двері квартири відкриті та шляхом вільного доступу потрапив до середини квартири, зайшов до зали побачив там, жінку яка спала на дивані та біля неї на зарядці лежав мобільний телефон марки «Redmi 12», 8 GB RAM, 256 GB ROM, кольору - НОМЕР_1 , 5000 MAh, в результаті чого у останнього раптово виник злочинний намір направлений на повторне, таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 .

В той же день, тобто 16 липня 2024 року близько о 07.30 годині, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні квартири, а саме в зальній кімнаті впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Redmi 12», 8 GB RAM, 256 GB ROM, кольору - SkyBlue, 5000 MAh, вартістю 5716, гривні 67 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 , майнову шкоду в сумі 5716, гривні 67 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та суду показав, що в минулому році влітку, після 09 годин 00 хвилин він прийшов до знайомого ОСОБА_7 за боргом. Постукав, ніхто не відповів. Він смикнув за ручку дверей і вони відчинилися. Він зайшов у квартиру і покликав ОСОБА_10 , ніхто не відповів. Він пройшов далі і в кімнаті побачив дівчину, яка спала на дивані. Він пройшов на кухню та чекав ОСОБА_10 хвилин 30. Вважав, що той повинен повернутися, однак його не було. Потім він зайшов і підняв з полу телефон, який лежав біля дівчини. Він думав, що то телефон ОСОБА_10 . Він взяв його і поклав його в свою сумочку, а потім вийшов на вулицю і біля під`їзду ще чекав ОСОБА_10 біля години, але він так і не прийшов. Він розвернувся і пішов додому. Потім ОСОБА_11 десь через тиждень півтора зателефонував і спитав, чи заходив він до нього. Він сказав, що заходив. Потім до нього приїхали працівники поліції і спитали за телефон та забрали в поліцію. На наступний день брат видав цей телефон працівникам поліції. Борг ОСОБА_10 був десь 500 гривень. Він ОСОБА_10 раніше давав в борг. Вони з ОСОБА_10 були друзі.

Він не знає скільки у ОСОБА_10 телефонів, раніше був один. В квартирі він ОСОБА_10 не дзвонив. Він ОСОБА_10 телефонував коли був на вулиці. Він набирав ОСОБА_10 разів 7. Телефон лежав на підлозі, недалеко від дівчини. Телефон був ввімкнений. Телефон він потім вимкнув, можливо через день. За день на нього ніхто не дзвонив. Сім карту він з телефону не витягав. Коли він в квартирі звав ОСОБА_10 , дівчина спала. Брат видав телефон за його вказівкою. Телефоном ніхто не користувався. Він взяв телефон з метою, щоб ОСОБА_11 йому на нього зателефонував та віддав борг. У нього не було корисного умислу його закласти або продати. Коли він чекав біля під`їзду, ніхто не проходив. Він виключив телефон, щоб на нього не дзвонили. За адресою мешкання проживає він, мати та його рідний брат ОСОБА_12 . Його номер телефону НОМЕР_2 . У ОСОБА_10 - НОМЕР_3 . Той телефон, який взяв, був заблокований. Він з нього не дзвонив і на той телефон також ніхто не дзвонив. Він не дзвонив ОСОБА_10 весь цей час коли телефон перебував у нього, щоб ОСОБА_11 сам йому зателефонував. Працівники поліції, коли до нього приїхали, вони не казали йому за телефон. І тільки у відділі поліції вони спитали за телефон. Він про це все жалкує. Гончарук повернув йому борг. Про взятий телефон він нічого ОСОБА_10 не казав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. Влітку 2024 року десь у липні з 10 по 15 числа біля буд. АДРЕСА_3 вона з подругою ОСОБА_14 після 22 години 00 хвилин сиділи на вулиці і ОСОБА_15 колишній чоловік ОСОБА_16 знімав квартиру на АДРЕСА_4 . ОСОБА_16 запропонував переночувати в цій квартирі в будинку АДРЕСА_5 . ОСОБА_17 їй дав ключі від тієї квартири і вона пішла до цієї квартири спати. Телефон вона поклала біля себе на підлозі, на зарядку. Прокинулася вона десь вранці біля 10 години 00 хвилин і телефону вже не було. Вона пішла до ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , та зателефонувала на свій телефон, але він був вимкнений. Вона повернула ключі від квартири ОСОБА_17 і поїхала до себе додому. Після цього вона звернулася до поліції про зникнення телефону. Потім її викликали в поліцію, де повернули її мобільний телефон «Редмі 12», фіолетового кольору. Квартиру в будинку АДРЕСА_4 вона відкривала ключем. Потім вона закрила на ключ, коли пішов ОСОБА_18 після 05 години 00 хвилин. Вхідні двері були нею закриті на ключ і телефон був на місці, так як вона дивилася час. Телефон був ввімкнутий і на ньому був встановлений код. Вона була у ОСОБА_15 вже хвилин через 20 після того, як прокинулася. Телефон їй повернули десь через 1 місяць. Вона знає матір обвинуваченого т. Таню. Вона телефонувала 5-10 разів на свій телефон протягом часу. Протезній до обвинуваченого вона не має.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і не визнав вину, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Показами свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що зобвинуваченим у родинних відносинах не перебуває, він його приятель. Обвинувачений може заходити до нього додому, коли він вдома. Обвинувачений йому допомагав: виносив сміття, купував продукти.

Восени 2024 року вони відпочивали у дворі між будинком АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 . Був він, його співмешканка ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та її приятель. ОСОБА_15 попросила у нього ключі від квартири АДРЕСА_8 , щоб ОСОБА_21 з приятелем могли там переночувати. Він передав ОСОБА_21 ключі від квартири і вона з приятелем пішли на квартиру десь біля 22 години 00 хвилин, а він зі ОСОБА_15 пішли на квартиру АДРЕСА_9 . Вранці на наступний день біля 08.30-09.00 години до них прийшла ОСОБА_21 і повідомила, що у неї зник телефон. ОСОБА_21 дзвонила на телефон приятеля, однак він не брав слухавку, а ОСОБА_15 додзвонилася. Він відповів, що телефон не брав. Десь через пару тижнів йому повідомили працівники поліції, що телефон тоді взяв ОСОБА_22 . ОСОБА_15 ще дзвонила на телефон ОСОБА_21 , але він був вимкнений. Також в той ранок йому телефонував ОСОБА_22 , але телефон він не брав, так як він у нього зайняв до 500 гривень, десь 470 грн. Було десь до 3-х дзвінків і ОСОБА_23 він не перетелефонував. У нього тоді був телефон «Редмі 13», чорного кольору. Той телефон ОСОБА_22 скоріше за все бачив. Десь через 8 днів він бачив ОСОБА_23 , коли він віддав йому 470 гривень. Коли його побачив біля ларька на Доманській по вул. Західнодонбаській, Христич йому за телефон нічого не казав. Ніяких підозр стосовно того, що ОСОБА_23 взяв телефон у ОСОБА_21 не було. У ОСОБА_23 ключа від квартири АДРЕСА_10 не було. Якщо ця квартира АДРЕСА_10 була замкнена зсередини без ключа її відкрити не можливо. Коли він ОСОБА_23 віддав 470 гривень, той йому не пропонував нічого повертати.

Показами свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що обвинувачений його рідний брат. В 2024 році було тепло, дату не пам`ятає, брат ОСОБА_24 йому залишив мобільний телефон, сірого кольору, щоб він його віддав працівникам поліції, коли вони приїдуть, бо він вийшов з квартири. Він у нього запитав, що у нього щось з поліцією, він відповів «так». В квартиру АДРЕСА_11 брат приходить, а ночує у дівчини по АДРЕСА_12 . Той телефон він раніше не бачив. У брата був маленький сенсорний телефон. Коли він повертав телефон, брата в квартирі не було. Він на вулиці телефон віддав поліції. Брат про телефон йому нічого не казав. Потім він дізнався, що той телефон він взяв вдома у ОСОБА_17 . Мобільний телефон ОСОБА_17 він не бачив.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 липня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_25 повідомила, що 16 липня 2024 року особа на ім`я ОСОБА_18 (повних даних не знає, н.м.т. НОМЕР_4 ) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_13 , забрала собі її мобільний телефон «Redmi» /а.к.п. 74/.

Протоколом огляду місця події від 17 липня 2025 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем проведення огляду є квартира АДРЕСА_8 . Проведеним оглядом встановлено, що вищевказана квартира розташована на 5-му поверсі, 5-ти поверхового будинку, на кожному поверсі якого розміщено по 4 квартири. Вхід до кв. 58 здійснюється через металеві двері коричневого кольору із врізаними замками (двома), на трьох петлях. При відкритті дверей у вищевказану квартиру, вхід здійснюється у коридор , який простягається на ліво. Проходячи до кінця коридору з правої сторони розташовані дерев`яні двері білого кольору із врізним замком, при відкритті яких встановлено ванну кімнату. В кінці коридору встановлено, що прямо розташована кухня. З лівої сторони розміщена спальна кімната із виходом на балкон. Проведеним оглядом спальної кімнати встановлено: обстановка в кімнаті не порушена, речі складені, у кімнаті розташовано: прямо від входу знаходиться крісло та двоспальне ліжко, поблизу балкону з правої сторони розташоване крісло.

Перебуваючи у кімнаті, потерпілій запропоновано вказати місце, де саме остання залишила викрадений мобільний телефон, на що остання погодилась та вказала на місце на підлозі, яке знаходиться в одному метрі від правого кута двоспального ліжка поблизу електричного подовжувача. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено /а.к.п. 75-83/.

Заявою ОСОБА_25 від 17 серпня 2024 року та фото таблицею, відповідно до якої остання надала фото коробки від власного мобільного телефону марки «Redmi 12», 8 GВ RАМ, 256 GВ RОМ, колір блакитний, Іmei1: НОМЕР_5 , Іmeі2: НОМЕР_6 , який було викрадено у неї 16 липня 2024 року, для доручення до матеріалів кримінального провадження /а.к.п. 84-85/.

Заявою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої останній видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 12», синього кольору, Іmei1: НОМЕР_5 , Іmeі2: НОМЕР_6 , який приніс додому його брат ОСОБА_3 /а.к.п. 86/.

Протоколом огляду предмету від 20 серпня 2024 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем проведення огляду являється приміщення службового кабінету № 107 Павлоградського РВП ГУНГІ в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, 51, об`єктом огляду є добровільно виданий ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Redmi 12». В ході проведення огляду встановлено, що у даному телефоні з лицьової сторони мається екран, з іншої сторони телефону на корпусі мається напис «Redmi», який розташований вертикально з лівого нижнього боку корпусу та у лівому верхньому куті мається три камери та ліхтарик. При розблокуванні даного телефону увійшовши до панелі набору номерів та ввівши комбінацію: *#06#, мається інформація про ІМЕІ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 . Увійшовши до налаштувань до вкладки: «О телефоне», мається інформація про модель: Redmi 12. Після проведення огляду даний мобільний телефон марки Redmi 12, ІМЕІ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 вилучено до Павлоградського РВП /а.к.п. 87-90/.

Заявою ОСОБА_7 від 29 серпня 2024 року, відповідно до якої останній надав добровільну згоду слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного у квартирі, в якій проживає ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 /а.к.п. 110/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29 серпня 2024 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого місцем проведення слідчого експерименту є ділянка місцевості, розташована поблизу буд. АДРЕСА_7 . Під час проведення слідчого експерименту підозрюваному ОСОБА_3 було запропоновано розповісти про обставини, які мали місце 16 липня 2024 року о 07.30 годині на, що останній погодився та пояснив і показав, що 16 липня 2024 року, точний час не пам`ятає, десь у проміжку часу з 07.00 по 08.00 годин ранку, з метою одержання грошових коштів, які ОСОБА_3 позичав ОСОБА_26 , ОСОБА_3 прийшов до буд. АДРЕСА_7 та піднявся на 5-й поверх вищевказаного будинку та почав стукати у двері кв. АДРЕСА_10 . Не отримавши будь якої відповіді, ОСОБА_3 натиснув на ручку вхідних дверей та побачив, що двері квартири, в якій проживає ОСОБА_16 , відчинені.

Пройшовши по кожному приміщенню квартири АДРЕСА_10 , ОСОБА_3 не знайшов ОСОБА_7 , проте побачив, що на ліжку перебуває жінка, а на підлозі поблизу подовжувача, знаходиться мобільний телефон. ОСОБА_3 взяв до рук мобільний телефон потерпілої та тримаючи його у руках, покинув квартиру АДРЕСА_8 /а.к.п. 105-109/.

Висновком експерта № СЕ19/104-24/33646-ТВ від 20 серпня 2024 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi 12», 8 GB RAM, 256 GB ROM, колір - Sky Blue, 5000 mAh, на час вчинення злочину, тобто - станом на 16 липня 2024 року, могла складати 5716,67 грн. /а.к.п. 94-96/.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи досліджені протокол огляду місця події, протокол огляду предмету, протокол проведення слідчого експерименту, висновок експертизи, показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 , що «…Він думав, що то телефон ОСОБА_10 . …Він взяв телефон з метою, щоб ОСОБА_11 йому на нього зателефонував та віддав борг. У нього не було корисного умислу його закласти або продати…», так як це спростовується показами свідка ОСОБА_7 , де він зазначив, що«…Десь через 8 днів він бачив ОСОБА_23 , коли він віддав йому 470 гривень… Христич йому за телефон нічого не казав. Ніяких підозр стосовно того, що ОСОБА_23 взяв телефон у ОСОБА_21 не було…. Коли він ОСОБА_23 віддав 470 гривень, той йому не пропонував нічого повертати». Тобто цим підтверджується, що у обвинуваченого ОСОБА_3 був саме корисливий умисел на викрадення цього мобільного телефону. А видав цей мобільний телефон брат обвинуваченого, вже після того, як працівники поліції встановили, що саме ОСОБА_3 таємно заволодів мобільним телефоном потерпілої, коли вона спала. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що коли ОСОБА_17 повернув йому борг, то про взятий телефон він нічого ОСОБА_10 не казав.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року крадіжка вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Тому позицію обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає захисною, а на підставі наведених доказів вважає доведеним, що саме обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вищевказане кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно /а.к.п. 102/, раніше судимий /а.к.п. 99-100/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 101/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, вину не визнав, характеризується негативно, вчинив аналогічний злочин в період іспитового строку, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 удо набранням вироку законної сили не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1514 грн. 56 коп. /а.к.п. 93/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1514 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Redmi 12», 8 GB RAM, 256 GB ROM, кольору - НОМЕР_1 , 5000 MAh, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1