Справа № 127/6428/25
Провадження №11-сс/801/199/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного в режимі відеоконференції - ОСОБА_6 ,
захисника в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000549 від 28 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
у с т а н о в и в :
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000549 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2024 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з моменту фактичного затримання особи, тобто з 27 лютого до 27 квітня 2025 року включно.
Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень в разі внесення якої підозрюваний може бути звільнений з-під варти з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних рішень.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року та постановити ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
слідчим та прокурором не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, указаним у клопотанні;
слідчий суддя не урахував належним чином відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , не умотивував, чому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК;
Позиції учасників судового провадження
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, указав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики доведені.
Мотиви суду
Заслухавши доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Указаним вимогам ухвала слідчого судді відповідає.
Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчими четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
27 лютого 2025 року в межах указаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у порядку, встановленому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.
Разом з тим, у кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, у тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.
Європейський Суд з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10 лютого 2019 року) указав, що:
«Особа може бути затримана, відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, лише в рамках кримінального провадження з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом.
Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або, навіть, притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.
Разом з тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5.
Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.
Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень».
Зі змісту оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, яке вчинено під час збройної агресії з боку рф, а відтак становить значну суспільну небезпеку.
Слідчий суддя урахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (підозрюваний вдруге самовільно залишив військову службу) та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.
Щодо обґрунтованості розміру застави апеляційний суд виходить з такого
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя при визначенні застави урахував специфіку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину, який вчинено в період воєнного стану, наявність ризиків, відомості про його особу, який проходив службу за контрактом, є учасником бойових дій, неодноразово заохочувався командуванням, та, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Відтак істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн залишенню без змін, як законна, обґрунтована та вмотивована..
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3