Справа № 303/563/25
Провадження № 1-кс/303/102/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 11 грудня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

23 січня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

У судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підтримали, при цьому слідчий уточнила, що без визначення розміру застави, посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили таке задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний, захисник просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, так як підозрюваний має сталі соціальні зв`язки у місці постійного проживання: одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, хворіє.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000698 від 11 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

22 січня 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за таких обставин.

10 грудня 2024 року, близько 22 години в АДРЕСА_3 , на прилеглій неогородженій території місцевої пекарні, ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з неповнолітнім ОСОБА_7 , 2008 року народження, в ході якої, повалив останнього на асфальтне покриття, де перебуваючи на ньому зверху та маючи прямий умисел на несення тілесних ушкоджень, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, навмисно, під час сварки наніс неповнолітньому ОСОБА_7 два удари ножем в область задньої третини правого стегна, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 329/2024 від 21.01.2025 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани верхньої третини правого стегна, з приводу чого, 11.12.2024 було проведено операцію: розширене ПХО ран, виділення та перев`язка вертлюгової гілки медіальної згинальної артерії правого стегна, дренування шкіри. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні в момент їх заподіяння.

Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, міра покарання якого передбачає позбавлення волі, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення та не доведений належними та допустимими доказами.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.

Слідчим суддею розглянуто можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у контексті ч.4 та ч.5 ст. 182 КПК України.

Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; молодий за віком; характеризується позитивно, одружений, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Лікарня Св.Мартина» не перебуває, раніше не судимий.

Ризик повторення протиправної поведінки в суді не доведений, оскільки особа раніше не притягалася до кримінальної відповідальності..

Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Прокурором, слідчим не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - домашній арешт без застосування електронного засобу контролю у певний період доби не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" (у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховуються також вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_6 слід застосувати в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк два місяці по 21 березня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- заборонити у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні № 0000698 від 11 грудня 2024 року;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області та негайно поставити на облік підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1