Справа № 686/6160/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000591 від 23.12.2023,

встановив:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді із клопотанням, в якому просять скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2024 у кримінальному провадженні №0000591від 23.12.2023, на належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «REDMI», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору; належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «REDMI», imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що телефони оглянуто, проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі експертизи, тому відпала потреба їх арешту.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомленні телефонограмою.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву,у якій просив проводити розгляд без його участі та в якій висловився проти скасування арешту у зв`язку із тим, що у вказаному кримінальному провадженні не проведені усі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна.

Дослідивши клопотання і долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що межах кримінального провадження №0000591від 23.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2024 у справі №686/6160/24, провадження №1-кс/686/8709/24 накладений арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, у тому числі на належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «REDMI», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору; належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «REDMI», imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2024 слідчий суддя визнав можливим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, враховуючи можливість забезпечення належного збереження визначеного майна, яке є речовим доказом, оскільки, згідно із постановою слідчого, вилучені речі визнані речовими доказами у Кримінальному провадженні як такі, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000591від 23.12.2023 у частині, яка стосується вирішення клопотання, слідчий суддя установив, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-24/12536-КТ від 19.11.2024 та СЕ-19/123-24/12539-КТ від 19.11.2024 є відомості про те, що у пам`яті телефону марки телефон марки «REDMI», imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 та телефону «REDMI» imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 наявна інформація про журнал дзвінків, обмін повідомленнями за допомогою мобільних застосунків.

Відомостей про проведення огляду зазначеної інформації після проведення експертизи матеріали кримінального провадження не містять та слідчий у поданій заяві зазначає про необхідність його проведення.

А тому указані телефони слід зберегти у розпорядженні сторони обвинувачення для проведення необхідних слідчих дій.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні та наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження, у задоволенні клопотання слід відмовити внаслідок відсутності умов, визначених статтею 174 КПК для скасування арешту майна, про які зазначає заявник.

Крім того, накладення арешту на майно на цій стадії кримінального провадження не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на наведене, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000591від 23.12.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя