Справа № 761/9291/25
Провадження № 1-кс/761/6717/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 23.12.2024 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 23.12.2024 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року.

В обґрунтування скарги та доповнень до неї зазначили, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві під процесуальним керівництвом Шевченківської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року.

23 грудня 2024 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001335 від 27 липня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

21 грудня 2024 року слідчим Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001335 від 27 липня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, повідомив ОСОБА_6 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службового особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Однак, на день вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 був діючим працівником Служби безпеки України, мобілізований ще 21.06.2024 року, тому під час досудового розслідування правоохоронними органами було порушено предметну підслідність кримінального провадження. Враховуючи, що у статті 216 КПК України прямо зазначено, що державне бюро розслідування здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронного органу або іншого органу, який здійснює правозастосовні або правоохоронні функції, уважають, що повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001335 від 27 липня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України ОСОБА_6 мало бути вручене слідчими органами державного бюро розслідування, оскільки компетенція ДБР базується винятково на суб?єктній ознаці. Тобто ДБР розслідує будь-які злочини, вчинені високопосадовцями, в тому числі і корупційні, якщо жодна з умов підслідності НАБУ не наявна.

Вказали, що під підслідністю слід розуміти певні визначені законом юридичні ознаки кримінального провадження, що зумовлюють його віднесення до предмета відання того чи іншого слідчого органу. Вона може бути зумовлена ознаками як самого протиправного діяння, так і ознаками суб?єкта, який підозрюється у його вчиненні, а також зв?язком з іншими кримінальними провадженнями. Саме існування предметної підслідності дозволяє оптимізувати і впорядкувати діяльність слідчих органів, з розслідування кримінальних правопорушень різних видів. Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , від 23 грудня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення.

Переглянувши вичерпний перелік доказів, якими орган досудового розслідування, підтверджує обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, вказали, що із зазначеного повідомлення про підозру убачається, що на підприємстві відсутнє документальне підтвердження інформування (повідомлення) працівників ДЦПД про простій. Упродовж періоду, за який підпорядковані співробітники ОСОБА_6 перебували у простої, жодний працівник ДЦПД, відповідно до вимог ст. 113 КЗпП України, не повідомляв ОСОБА_6 або інших посадових осіб підприємства про початок простою.

ОСОБА_6 самостійно на власний розсуд, без жодного повідомлення працівника про початок простою, ініціював перед керівництвом підприємства встановлення простою. Крім того, відповідно до доповідних записок, складених ним за період з травня по серпень 2021 року, встановлено, що такі доповідні записки подавалися ОСОБА_6 не на імя заступника директора за напрямом, як регламентовано Положення № 114, а були адресовані т.в.о. директора, що є порушенням вимог вказаного положення, а погодження таких доповідних записок заступником директора здійснювалося у період з травня по серпень 2021 року лише починаючи з 11.06.2021р.

В повідомленні про підозру не зазначено, які саме пункти Положення про порядок встановлення та документального оформлення фактів простою на Поліграфкомбінаті «Україна» № 114 від 16.08.2019 порушив ОСОБА_6 , при цьому слідчим ігноруються накази, що діяли на Поліграфкомбінаті «Україна» у зв?язку із дією карантину Covid-19 в Україні в зазначений період, щодо простою працівників: Наказ №320-К від 23.03.2020 «Про встановлення простою», Наказ №1023-K «Про встановлення простою», Наказ N?1200-К від 01.09.2020 «Про порядок встановлення простою під час оголошення карантину», Наказ №870-К від 23.09.2020, Наказ №1174-К від 30.11.2020.

Наказ про порядок встановлення та документального оформлення фактів простою на Поліграфкомбінаті «Україна» № 114 від 16.08.2019, який затверджений раніше поширення захворювання Covid-19, відносився виключно до виробничих простоїв і не містив карантинних обмежень, пов`язаних з розповсюдженням хвороби Covid 19.

Відповідно до розділу 2 Положення № 144 про початок можливого простою формою повідомлення про можливий початок простою окремого працівника є службова записка, яка складається за формою, наведеною в додатку 1 до цього Положення, та передається безпосередньому керівнику.

Формою повідомлення про можливий початок простою структурного підрозділу, яка складається ним у встановленому цим положенням порядку та передається на розгляд заступника директора, у підпорядкуванні якого перебуває відповідний структурний підрозділ.

Натомість, доповідні записки ОСОБА_6 як начальника ДЦІД зокрема, за період з травня по серпень 2021 року, які адресовані т.в.о директора Поліграфкомбінату «Україна», мають резолюції безпосереднього керівника та погодженні заступником директора з інформаційних технологій та персоналізації ОСОБА_8 за період з 11 червня 2021 року, що спростовує твердження про порушення п. 2.2, оскільки доповідні записки узгоджено безпосереднім керівником, які містять підпис та погодження, згідно наказу по підприємству адресовані директору Поліграфкомбінату «Україна». Навели ті обставини, що з дати призначення заступником директора з інформаційних технологій та персоналізації ОСОБА_8 фактично самоусунулась від керівництва підпорядкованим підрозділом - ДЦПД і не проводила жодних нарад та не здійснювала жодних службових контактів з начальником ДЦПД, або працівниками ДЦІД до вказаного періоду.

Окрім того, в доповідних записках ОСОБА_6 , зазначено, що вони оформлюються щодо простою конкретного працівника з виплатою 2/3 заробітку працівникам ДЦПД, у зв?язку із тимчасовою відсутністю завантаження робочими обов?язками або у зв?язку із контактом працівників з хворими на Covid 19 у період карантину. Доповідними записками Начальник ДЦПД, як і начальники інших підрозділів, відповідно до діючих на підприємстві наказів директора (Наказ №320-К від 23.03.2020 «Про встановлення простою», Наказ №1023-К «Про встановлення простою», Наказ №1200-К від 01.09.2020 «Про порядок встановлення простою під час оголошення карантину», Наказ №870-K від 23.09.2020, Наказ №1174-К від 30.11.2020), щодо дій начальників підрозділів на період дії карантину Covid 19, та відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 інформує керівництво, що працівники ДЦПД, які або тимчасово не зайняті у певний проміжок часу у виконанні своїх трудових обов?язків та виробничому процесі, або контактували з хворими на Covid-19, або працівники належать до групи ризику через вікові або медичні показники. Разом з тим всі завдання підрозділу виконувались в повному обсязі персоналом, який працював в цей період. Таким чином, уважають, що ОСОБА_6 діяв у відповідності з положенням та посадовою інструкцією і забезпечував сумлінне виконання своїх обов?язків та всіх виробничих завдань підрозділу. Скасування «червоно рівня» епідеміологічної небезпеки не свідчить про відсутність карантинних обмежень з травня 2021 року. На виконання пункту 2.6 Положення про порядок встановлення та документального оформлення фактів простою на Поліграфкомбінаті «Україна», керівництво (заступник директора за напрямком, чи головний економіст) мали обов?язок ініціювати засідання Комісії з метою фіксування факту простою та вжиття відповідних заходів для його уникнення. Постановами КМУ № 104 від 17 лютого 2021 року, № 405 від 21 квітня 2021 року, №611 від 16 червня 2021 року по 31 серпня 2021 року вносилися зміни та доповнення в постанову Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», встановлені та діяли карантинні обмеження.

Отже, у спірний період з травня 2021 року по серпень 2021 року на території Києва хоча й скасований «червоний» рівень небезпеки, проте продовжували діяти карантинні обмеження.

Просили скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 скаргу підтримали, навели доводи в обґрунтування скарги, копію наказу про призов на військову службу ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували доводи скарги, вказали на обґрунтованість та законність повідомленої ОСОБА_6 підозри. На переконання прокурора, повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти до переконання в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 367 КК України, за обставин, зазначених у повідомленні про підозру від 23.12.2024 року.

Заслухавши доводи захисника, підозрюваного, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, доповнення до неї, вивчивши матеріали кримінального провадження №0001335 від 27.07.2022 року, надані стороною обвинувачення, на підставі яких ґрунтуються твердження в підозрі, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру правил Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві під процесуальним керівництвом Шевченківської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року.

В межах даного кримінального провадження 23.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте, положення п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в їх системному зв`язку вказують на те, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді мають бути не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту достатніх підстав (доказів) та обґрунтованості підозри в цілому.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Під час розгляду даної скарги, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, на підставі доданих до клопотання матеріалів слідчий суддя досліджує обґрунтованість підозри щодо кожного діяння, що інкримінується підозрюваному, в загальному механізмі кримінального правопорушення, про яке стверджує сторона обвинувачення.

Як убачається із повідомлення про підозру, дії ОСОБА_6 кваліфіковано органом досудового розслідування за ознаками службової недбалості, тобто неналежне виконання службового особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Що стосується обґрунтування і доводів скарги захисника в частині того, що аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що вони є обґрунтованими, з урахуванням такого.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Виходячи зі змісту ст.368 КПК, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Однак слідчий суддя звертає увагу на таке.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Частиною 1 ст. 367 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення службової недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Слідчий суддя враховує, що в повідомленні про підозру не зазначено, які саме пункти Положення про порядок встановлення та документального оформлення фактів простою на Поліграфкомбінаті «Україна» № 114 від 16.08.2019 порушив ОСОБА_6 , при цьому в матеріалах справи наявні накази що діяли на Поліграфкомбінаті «Україна» у зв?язку із дією карантину Covid-19 в Україні в зазначений період щодо простою працівників: Наказ №320-К від 23.03.2020 «Про встановлення простою», Наказ №1023-K «Про встановлення простою», Наказ №1200-К від 01.09.2020 «Про порядок встановлення простою під час оголошення карантину», Наказ №870-К від 23.09.2020, Наказ №1174-К від 30.11.2020.

Так, об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.

Відповідальність за ст. 367 КК України настає лише у тому разі, коли службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином.

Службова недбалість - це злочин, який вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

За змістом вказаного повідомлення про підозру міститься твердження про те, що ОСОБА_6 , являючись службовою особою, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, у період з 01.05.2021 по 31.08.2021 Державному підприємству «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів», спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 155 884 (сто п?ятдесят п?ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 23 копійки, що в свою чергу завдало істотної шкоди державним інтересам в особі Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

Істотна шкода та тяжкі наслідки можуть бути інкриміновані лише за наявності причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити, що саме порушення службових обов`язків передувало настанню істотної шкоди, що це порушення було їх необхідною умовою і, що службова особа усвідомлювала чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання саме зазначених наслідків.

Службова недбалість - це злочин у сфері службової діяльності, який вчиняється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

Визначення поняття істотної шкоди було наведено у примітці до ст.364 КК України та визначалось, що істотною шкодою у статтях 364, 365, 367, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Проте підозра повідомлена ОСОБА_6 не мотивована, в цій частині у формулюванні підозри не вказано, з чим повязується матеріальна шкода, чи є вона істотною, та з чого складається.

Натомість в обгрунтування прокурор навів висновок експерта від 03.12.2024 року №СЕ-19/111-24/53309-ЕК, яким встановлено, документальне підтвердження висновку про результати службового розслідування стосовно оплати праці працівникам Поліграфкомбінату «Україна» під час простою, не з вини працівника, на період оголошення карантину від 20.10.2021 року в частині розміру тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) на загальну суму 155 884,23 грн., яка складається з : суми оплати простою 127 773,96 грн., суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 28 110,27 грн.

Надані матеріали кримінального провадження та доводи сторони захисту, викладені у скарзі, у своїй сукупності, так і кожний окремо, дають підстави уважати підозру, пред`явлену у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення необґрунтованою. Так аналіз змісту повідомлення про підозру не містить викладу обставин та обґрунтувань, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину. Також, зокрема, дій, якими завдана істотна шкода охоронюваним законом державним інтересам в обсязі інкримінованої шкоди - 155 884,23 грн.

За таких обставин з огляду на викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що в повідомленні про підозру ОСОБА_6 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Наведені в скарзі доводи сторони захисту не спростовані прокурором та слідчим в суді.

Таким чином, сукупність змісту повідомлення про підозру та сукупність зібраних у справі доказів не дають достатніх підстав для висновку про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, наведене свідчить про передчасність повідомленої підозри та є підставою для її скасування.

Керуючись ст.22,26,277,278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати повідомлення слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 23.12.2024 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні №0001335 від 27.07.2022 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1