пр. № 1-кс/759/1717/25
ун. № 759/6041/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , які достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призивного віку за межі України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статі та призивного віку у організації незаконного переправлення їх через державний кордон України, за незаконно виготовленими за грошову винагороду документами, які є підставою для виїзду за межі України, а саме: фіктивної довідки, що дозволяє безперешкодно та офіційно перетинати кордон з країнами Європейського Союзу, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

Після цієї домовленості ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 11.03.2025 зустрівся з громадянином ОСОБА_9 , що діяв в інтересах громадянина призивного віку ОСОБА_10 . В ході розмови останні повідомили ОСОБА_9 , що можуть сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України, шляхом надання фіктивної довідки, що дозволяє безперешкодно та офіційно перетинати кордон з країнами Європейського Союзу за грошову винагороду в сумі 25000 (двадцять п`ять) доларів США. При цьому, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_9 про те, що йому необхідно надати копію паспорта громадянина України та копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_10 . Зазначені документи будуть використані для складання фіктивної довідки, що дозволяє безперешкодно та офіційно перетинати кордон з країнами Європейського Союзу. Водночас останні знали, що ОСОБА_10 повертатися з країн Європейського Союзу, наміру не мав.

20.03.2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та з відома останнього, з корисливих мотивів, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаходячись разом в приміщенні ресторану «Spezzo», розташованого по вул. Святошино, 3-А в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_9 , що діяв в інтересах громадянина призивного віку ОСОБА_10 , від якого отримав грошову винагороду у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, та копії документів на ім`я ОСОБА_10 , з метою отримання фіктивної довідки, що дозволяє безперешкодно та офіційно перетинати кордон з країнами Європейського Союзу, під час дії воєнного стану на території України, таким чином, сприяючи в організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України шляхом усунення перешкод.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у сприянні в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, враховуючи можливість втрати речових доказів та інформації, яка має значення у даному кримінальному провадженні, 20.03.2025 слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві було проведено обшук автомобіля «Lexus RX 330», НОМЕР_2, чорного кольору, vin: НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , в якому було виявлено та вилучено: речі та документи, які мають значення у кримінальному провадженні, а також вилучено вказаний автомобіль.

20.03.2025 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення тимчасового вилучення майна, на вилучене майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна в кримінальному провадженні у звязку із чим слідчий звернувся із відповідним клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні слідчого. При цьому, прокурор зазначив, що у автомобілі «Lexus RX 330», державний номерний знак НОМЕР_2 віднайдено сліди кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання слідчого. Просили слідчого суддю у разі задоволення клопотання, задовольнити його частково та накласти заборону на відчуження автомобіля «Lexus RX 330», державний номерний знак НОМЕР_2 , однак дозволити користуватись ним.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000281 від 20.01.2025 (а.п. 4).

20.03.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.п. 69-70).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Lexus RX 330 днз. НОМЕР_3 , чорного кольору, vin: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 (а.п. 74-77).

Згідно протоколу обшуку від 20.03.2025 проведено обшук автомобіля Lexus RX 330 днз. НОМЕР_3 , в ході якого вилучено документи, а також вилучено вказаний автомобіль (а.п. 48-52).

Відповідно до постанови слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 20.03.2025, автомобіль Lexus RX 330 днз. НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що як підставою задоволення обшуку, так і підставою звернення із клопотанням про накладення арешту на автомобіль Lexus RX 330 днз. НОМЕР_3 , є надання прокурором доказів про те, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення кримінальних правопорушень та на час проведення обшуку автомобіля постійно користується вказаним автомобілем.

Крім того, у випадку, передбаченому п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.п. 69-70).

Частиною 3 статті 332 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою можливої конфіскації майна та збереження речових доказів, враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою можливої конфіскації майна, вважаю за необхідне задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме: на автомобіль «Lexus RX 330», НОМЕР_2, чорного кольору, vin: НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1