Справа № 130/3027/24
Провадження №11-кп/801/153/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000151 від 14.10.2024 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.10.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавленні волі на строк 5 років 2 місяця,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024, і обрано ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Вирішено вироки виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його затримання на виконання вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 11.10.2024, перебуваючи на кладовищі в селі Леляки Жмеринського району Вінницької області, знайшов одну рослину коноплі, яку зірвав та переніс до власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого обвинувачений, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів, вищевказану рослину коноплі відділив від стебла, яке супроводжувалося листям і верхівковими частинами, подрібнив та висушив. Після цього залишки висушеної подрібненої речовини помістив у два окремих паперових згортка, тобто придбав, виготовив та незаконного зберігав наркотичні засоби при собі. В подальшому, 14.10.2024, обвинувачений був помічений працівниками поліції, оскільки підозріло себе поводив. У ході проведення його огляду ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції два паперових згортки, в яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - канабіс, загальною масою 9,7 г.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить змінити вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; виключити з вироку вказівку про повне приєднання призначеного покарання у виді штрафу та невідбутого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 у виді позбавлення волі; вказати про засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, з врахуванням невідбутого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та 1 місяць 26 днів обмеження волі, які виконувати самостійно.

Прокурор вказує, що суд неправильно застосував ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до покарання у виді штрафу за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінального провадженні, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

При цьому є слушними доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі зі змінами, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування ч. 3 ст. 72 КК України при визначенні остаточного покарання за оскаржуваним вироком.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Суд, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, повністю приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, неправильно застосувавши положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки в такому випадку кожен вирок має виконуватись самостійно.

Крім цього, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 (справа №130/1520/24) щодо ОСОБА_8 приведено до відповідності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (Закон № 3886-IX) та звільнено ОСОБА_8 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, призначеного йому вироком від 29.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Таким чином, ОСОБА_8 вважається засудженим вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Згідно довідки про звільнення від 27.03.2025 ОСОБА_8 відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком від 29.05.2024 з 25.10.2024 по 27.03.2025. Таким чином, невідбутим покаранням залишилося покарання у виді 1 місяця 26 днів обмеження волі.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Врахуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_8 підлягає зміні в частині призначення остаточного покарання.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.10.2024 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити.

Виключити з вироку вказівку про повне приєднання призначеного покарання у виді штрафу та невідбутого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 у виді позбавлення волі.

Вказати про засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, з врахуванням невідбутого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2024 призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та 1 місяць 26 днів обмеження волі, які виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4