ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1176/25 Справа № 201/2626/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника ТОВ «ЕКСПРЕС»

в режимі відеоконференції ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ЕКСПРЕС» - адвоката ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2023 року затверджено угоду від 03 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 255 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасовано, звільнено останнього з-під варти в залі суду.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим в участі у злочинній організації; підробленні офіційного документа особою, яка має право посвідчувати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчинені за попередньою змовою групою осіб; використанні завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

У Особи 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), не пізніше 17 вересня 2018 року, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433), що виразилося у складанні та подальшому використанням підроблених рішень власника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_12 з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його майном та корпоративними правами.

Так, Особа 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), маючи якості лідера та організатора, з метою реалізації злочинного умислу щодо заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433) залучив Особу 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як співорганізатора вчинення злочину, адвоката Особу 3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як співорганізатора вчинення злочину, адвоката-арбітражного керуючого Особу 4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як виконавця; Особу 5 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) як виконавця, Особу 6 ( матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як виконавця, Особа 7 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) як виконавця, Особу 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) як виконавця, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як виконавця.

Якими узгоджено між собою, із розподілом ролей та функцій, з централізованою ієрархією під керуванням Особи 1, Особи 2, Особи 3 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) здійснені організовані злочинні дії, направлені на заволодіння шахрайським шляхом майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433), що виразилося у складанні та подальшому використанням договорів відступлення права вимог, використання фіктивних довіреностей з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення у подальшому незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його корпоративними правами.

Для досягнення злочинного умислу Особа 1, Особа 2, Особа 3 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) затвердили єдиний, поетапний та конфіденційний злочинний план, що вимагає ретельної довготривалої підготовки з розподілом функцій кожного учасника злочинної організації, спрямуванню їх дій на вчинення злочину з визначенням способів його виконання, координації поведінки цих осіб, залучення співучасників усіх видів (виконавців, пособників, підбурювачів, інших організаторів) та визначенням строків виконання злочинного плану, який полягав в наступних діях: підшукати осіб, які повністю визнаватимуть їх організаційну роль і якості лідерів, погодяться залучати інших осіб для заняття злочинною діяльністю; керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри злочинної організації; укладання фіктивного договору оренди обладнання на загальну суму 9 811 523,62 грн; організація укладання між двома фізичними особами (позичальником та позикодавцем) договору позики, строк повернення позики за яким вже настав, при цьому договором позики має бути передбачено вирішення спірних питань в конкретному третейському суді (угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду); фінансування оперативного одержання рішення третейського суду про стягнення суми заборгованості з фізичної особи; організація звернення позикодавця до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; оформлення фіктивних паспортів на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; відчуження корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на компанію нерезидента з подальшим фіктивним продажом корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на підконтрольних осіб; звернення підконтрольної особи до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЕКСПРЕС», з метою отримання оперативного контролю над процедурою банкрутства ТОВ «ЕКСПРЕС»; призначення розпорядником майна ТОВ «ЕКСПРЕС» арбітражного керуючого, що має лояльну позицію до кредитора, а саме Особу 4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); розпорядження незаконно отриманим майном ТОВ «ЕКСПРЕС на власний розсуд.

Розробивши план скоєння злочинів, Особа 1, Особа 2, Особа 3 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) усвідомлюючи, що для реалізації здійснення єдиного, поетапного та конфіденційного злочинного плану, необхідно залучити осіб, які поділяють їх незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ними та під їх керівництвом, виявлять бажання взяти участь у діяльності злочинної організації.

Для реалізації єдиного, поетапного та конфіденційного злочинного плану Особа 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), як організатор на певних етапах виконання злочинного плану залучає до складу злочинної організації наступних співучасників: Особу 5 ( матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), Особу 6 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та Особу 7 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження).

У свою чергу Особа 3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як організатор на певних етапах виконання злочинного плану залучає до складу злочинної організації Особу 4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження).

У свою чергу Особа 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як організатор на певних етапах виконання злочинного плану залучає до складу злочинної організації Особу 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), яка залучила ОСОБА_7 та інших осіб не обізнаних про злочинні плани злочинної організації.

Так, відповідно до розробленого злочинного плану, Особа 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), як організатор, взяв на себе наступні обов`язки: здійснювати керівництво діяльності злочинної організації за своєю ієрархічною структурою; погодження плану скоєння злочинів та розподілом між її учасниками злочинні функції, спрямовані на досягнення злочинного плану; підшукати осіб, які повністю визнаватимуть його організаційну роль і якості лідера, погодяться залучати інших осіб для заняття злочинною діяльністю, зокрема Особу 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження); керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри; контроль за оформленням фіктивних паспортів на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; контроль за відчуженням корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на компанію нерезидента з подальшим фіктивним продажом корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на підконтрольних осіб; не повідомляти правоохоронні органи про злочинні дії, які направлені на заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС».

Відповідно до розробленого злочинного плану, Особу 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) у складі злочинної організації повинна виконувати наступні функції: повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організатора Особі 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); тісна взаємодія з Особою 3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження)щодо реалізації злочинного плану направленого на заволодіння майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС»; організація створення підроблених паспортів на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; підбір та залучення підконтрольних осіб, а саме ОСОБА_7 , та інших підконтрольних осіб; не повідомляти правоохоронні органи про злочинні дії, які направлені на заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС».

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 у складі злочинної організації повинен виконувати наступні функції: повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок Особи 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження); виступати фіктивним директором «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД»; незаконне отримання корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» по підробленим договорам та актам приймання- передачі частки у статутному капіталі; не повідомляти правоохоронні органи про злочинні дії, які направлені на заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС».

Так, Особа 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) як активний учасник злочинної організації на виконання злочинного плану щодо заволодіння корпоративними правами ТОВ "Експерс" залучає Особу 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), яка узгоджено з Особою 3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) підбирає підконтрольних осіб, а саме ОСОБА_7 , Особу 9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), Особу 10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та Особу 11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та створює фіктивні паспорти з фотографіями інших осіб на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 для оформлення фіктивних договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Експерс" та актів приймання-передачі до них.

Так, на виконання злочинного плану невстановлена підконтрольна Особі 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) використовуючи підроблені документи, що посвідчують особу, а саме паспорт від імені ОСОБА_13 разом з ОСОБА_7 складають підроблений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» від 08 вересня 2020 року, який начебто посвідчується приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , за яким відбувся перехід прав на 50 % частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС», яка належала ОСОБА_13 , до громадянина ОСОБА_7 .

Крім того, 27.01.2022 року невстановлена особа підконтрольна Особа 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) використовуючи підроблені документи що посвідчують особу, а саме паспорт від імені ОСОБА_14 разом з ОСОБА_7 , який діяв як директор «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» складають підроблений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» і в цей же день за адресою: АДРЕСА_2 нотаріусом ОСОБА_16 , яка діяла і як реєстратор, проведено державну реєстрацію зміни власників ТОВ «ЕКСПРЕС», за яким відбувся перехід прав на 50 % частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС», яка належала ОСОБА_14 до «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» в особі ОСОБА_7 .

Таким чином, зі складу учасників ТОВ «ЕКСПРЕС» протиправно, на підставі підроблених документів було виведено ОСОБА_13 (власника 50% частки статутного капіталу) та ОСОБА_14 (власника інших 50% частки у статутному капіталі) та здійснено заволодіння корпоративним правами на загальну суму 2 065 390,00 (два мільйони шістдесят п`ять тисяч триста дев`яносто) грн.

У подальшому 28 січня 2022 року ОСОБА_7 на виконання вказівки Особи 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) уповноважує Особу 9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) бути його представником як засновника ТОВ «ЕКСПРЕС», укладати та підписувати від імені ОСОБА_7 правочини щодо розпорядження часткою 50 % у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС».

Так, 31 січня 2022 року між Особою 9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який діяв від імені ОСОБА_7 , та «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» в особі директора ОСОБА_7 складено акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС», відповідно до якого статутний капітал ТОВ «ЕКСПРЕС» у розмірі 50 % перейшов до «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД».

У подальшому 01 лютого 2022 року між «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» в особі директора ОСОБА_7 та громадян України Особа 10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та Особа 11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) складено акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» відповідно до якого ОСОБА_7 передав 50 % статутного капіталу ТОВ «ЕКСПРЕС» Особі 10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та 50 % статутного капіталу ТОВ «ЕКСПРЕС» Особі 11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження).

Отже, злочинна організація під керівництвом Особи 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), Особи 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та Особи 3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) у складі Особи 4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), Особи 5 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), Особи 6 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), Особи 7 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), Особи 8 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) та ОСОБА_7 , заволоділи корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС» на загальну суму 2 065 390,00 (два мільйони шістдесят п`ять тисяч триста дев`яносто гривень) грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЕКСПРЕС» - адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2023 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілими в кримінальному провадженні № 0000266 від 03.03.2023 року є: юридична особа ТОВ «ЕКСПРЕС» та фізичні особи громадяни України ОСОБА_17 та ОСОБА_14 . При цьому вказав, що в кримінальному провадженні № 0000081 від 01.09.2022 року, тобто в провадженні, з якого були виділені матеріали кримінального провадження № 0000266 від 03.03.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , громадянку України ОСОБА_17 09.09.2022 року вже було визнано потерпілою за її заявою та вручено їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої. Тобто, захисник вважає, що на момент виділення матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , укладення з ним угоди та ухвалення оскаржуваного вироку в кримінальному провадженні вже була потерпіла, яка офіційно мала відповідний процесуальний статус. Вказав, що по тексту майже всього обвинувального акту, а саме в розділі 5 (виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) прокурор описує обставини, які він вважає встановленими та які свідчать про протиправне заволодіння майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС». Також зазначив, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2024 року у справі № 202/2316/24 встановлено, що шкоду в даному кримінальному провадженні завдано наступним особам: юридичній особі ТОВ «ЕКСПРЕС» - в частині заволодіння майном ТОВ «Експрес», а саме будівлями та спорудами за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 01; фізичним особам ОСОБА_17 та ОСОБА_14 - в частині корпоративних прав на ТОВ «ЕКСПРЕС». Таким чином, вважає, що судами вірно встановлено, що виходячи із фабули кримінального провадження та змісту обвинувального акту окрім фізичних осіб ( ОСОБА_17 та ОСОБА_14 ) потерпілим також є і юридична особа -ТОВ «ЕКСПРЕС», якій кримінальним провадженням було завдано майнову шкоду в сумі 18 044 267,00 грн. Наголосив, що прокурор всупереч вимогам п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України уклав угоду з обвинуваченим ОСОБА_7 без отримання від потерпілих письмової згоди на укладення такої угоди, а суд першої інстанції, в свою чергу, не дослідив вказані обставини та не перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України в частині дотримання прокурором вимог п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, чим порушив права та інтереси потерпілих, яким була завдана шкода кримінальним правопорушенням.

Позиції учасників судового провадження.

Представник ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги представника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 , просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду зазначені вимоги судом першої інстанції недотримані.

Статтею 394 КПК України не врегульовано питання оскарження вироку на підставі угоди, якщо ним порушуються права іншої особи, яка не є учасником даного кримінального провадження, а тому суд, вирішуючи питання захисту порушених прав такої особи, повинен звертатися до загальних норм кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Верховний Суд України у Постанові від 3 березня 2016 року (№ 5-347кс15) зазначив, що Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК України, кореспондується із положеннями статті 24 КПК України й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.

Відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 КПК України.

Відповідно до цієї норми закону кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та офіційного тлумачення відповідних правових норм, наведеного в рішенні КС від 25.04.2012 №11-рп/2012, право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією основними засадами, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій. Однією з таких засад є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Перегляд судових рішень судом вищого рівня гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини та громадянина.

Із змісту вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, в складі злочинної організації, з метою прикриття незаконної діяльності, підробив офіційні документи, на підставі яких здійснено незаконні реєстраційні дії по внесенню змін до уставного фонду ТОВ «ЕКСПРЕС», що дало змогу особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, заволодіти майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС».

Отже, констатація у вироку суду того, що ОСОБА_7 разом з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вчиняли злочинні дії, направлені на незаконне отримання корпоративних прав та заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС», безпосередньо стосується прав та інтересів ТОВ «ЕКСПРЕС».

Проте суд першої інстанції не дав оцінки доводам скарги представника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 щодо його статусу у кримінальному провадженні відповідно до приписів ст. 55 КПК та що прийняте рішення безпосередньо стосується його інтересів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 2 цієї статті передбачає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Лише таким процесуальним рішенням слідчого чи прокурора припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про злочин щодо неї, під час якого їй заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_17 31 серпня 2022 року подала заяву до Західної окружної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, - незаконного привласнення та захоплення майна товариства ТОВ «ЕКСПРЕС», доведення товариства до банкрутсва, шахрайства у великих та особливо великих розмірах, вчинених групою осіб.

До 03 березня 2023 року кримінальне провадження №0000081 від 31.08.2022 року здійснювалось за підозрою учасників злочинної організації, до складу якої входить ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 209, ч.ч.1,2 ст. 255, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, і лише в цей день були виділені матеріали кримінального провадження №№0000266 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст. 358, ч.2 ст. 255 КК України, укладено угоду між прокурором та підозрюваним, а справу з обвинувальним актом для затвердження угоди про визнання винуватості направлено до суду.

Як убачається з наявних матеріалів, вмотивованої постанови в порядку ч. 5 ст. 55 КПК про відмову у визнанні потерпілою слідчий або прокурор не виносили.

Тому висновки суду першої інстанції про затвердження угоди від 03 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_7 без згоди потерпілої сторони не свідчить про те, що потерпіла ОСОБА_17 втратила статус потерпілої від незаконного заволодіння майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС», який отримала згідно з вимогами закону, а саме приписам ч. 1 ст. 55 КПК під час подачі заяви про злочин.

Необхідно також взяти до уваги, що згідно вимог абзацу 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними такої угоди.

У своїй апеляційній скарзі представник ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 наполягає, що таку згоду потерпілі (юридична особа ТОВ «ЕКСПРЕС» та фізичні особи ОСОБА_17 та ОСОБА_14 ) не давали, хоча злочином, який виразився у незакононному заволодінні майном та корпоративними правами, ТОВ «ЕКСПРЕС» завдано майнової шкоди, а рішення суду першої інстанції обмежило право ТОВ «ЕКСПРЕС» на доступ до правосуддя. Судом першої інстанції не дано оцінки вказаним фактам, що ТОВ «ЕКСПРЕС» згадується у обвинувальному акті неодноразово, що обвинувачений ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вчинили злочинні дії, направлені на незаконне отримання корпоративних прав та заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС».

З врахуванням викладеного очевидним є те, що ТОВ «ЕКСПРЕС» хоча і не є особою, з якою досягнуто угоду у кримінальному провадженні, проте даний вирок у кримінальному провадженні стосується його прав, свобод та інтересів.

Суд першої інстанції ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 не звернув уваги на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Разом із тим висновки суду першої інстанції про затвердження угоди від 03 березня 2023 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_7 , не можна визнати обґрунтованими, оскільки зібрані на досудовому слідстві докази стороною обвинувачення суду не надавалися, до матеріалів справи не було долучено жодних доказів, відповідно судом першої інстанції при постановлені вироку на підставі угоди докази не перевірялися та не досліджувалися.

Наведене, відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого слід врахувати наведене, ретельно дослідити всі докази у провадженні та, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.

З огляду на викладене апеляційна скарга представника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ЕКСПРЕС» - адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4