Справа № 128/3014/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому 01.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олександрівка Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 30 червня 2024 ркоу біля 01-00 год., перебуваючи в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, рухаючись на автомобілі марки «Renault Espase», д.н.з. НОМЕР_1 , неподалік продуктового магазину, що по вул. Коцюбинського, 1, виявив буля покинутої будівлі, в чагарниках, механічний транспортний засіб, а саме скутер марки «Yamaha JOG», чорного кольору, рама № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,8 куб.см, вартістю 19050 грн., власником якого є ОСОБА_5 . При цьому, розуміючи, що даний транспортний засіб є чужим для нього, тобто, таким, що перебуває у власності іншої особи, ОСОБА_4 вирішив незаконно заволодіти ним.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, скориставшись відсутністю власника, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, попросивши допомогу у свого брата ОСОБА_6 , який не знав про злочинний намір ОСОБА_4 , завантажити вказаний скутер до автомобіля марки «Renault Espase», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочин ОСОБА_4 .. Після цього ОСОБА_4 перевіз вказаний скутер за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де накрив його килимом, заволодівши таким чином вказаним транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму19050,00 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 30.06.2024 вночі, близько 1 години, він їхав на автомобілі «Рено» в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області по вул. Коцюбинського, та біля магазину в кущах помітив скутер, вирішив його забрати. Оскільки даний скутер був важкий, то пропросив свого брата допомогти йому завантажити скутер у автомобіль. При цьому, братові він сказав, що даний скутер йому дали для ремонту. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорив. Щиро розкаявся.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , яка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справаи проводити у її відсутність, завдану їй шкоду відшкодовано у повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, думку учасників судового провадження, врахувавши позицію потерпілої, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим є одноепізодним, обвинувачений не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, до складу його сім`ї входять батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 та брат ОСОБА_6 ,не є інвалідом першої-другої груп.

Відповідно до досудової доповіді Вінницького районного відділу№1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 02.01.2025, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, позицію потерпілої, яка не маює претензій до обвинуваченого, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої частини статті, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в загальній сумі 6003,66 грн., а саме за проведення експертиз: №СЕ-19/102-24/13017-АВ від 08.07.2024 в сумі 1893,20 грн. та №СЕ-19/102-24/13302-БД від 19.07.2024 в сумі 4110,46 грн..

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2024 - скасувати.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речовий доказ - скутер марки «Yamaha JOG», чорного кольору, рама №SA127-009568, об`єм двигуна 49,8 куб.см, що належить ОСОБА_5 та переданий їй на зберігання - залишити у її власності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з 26 лютого 2025 року, тобто з дня проголошення вироку.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2024, арешт з майна - скутера марки «Yamaha JOG», чорного кольору, рама №SA127-009568, об`єм двигуна 49,8 куб.см.

Речовий доказ - скутер марки «Yamaha JOG», чорного кольору, рама № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,8 куб.см, що належить ОСОБА_5 та переданий їй на зберігання - залишити у її власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз, а саме: №СЕ-19/102-24/13017-АВ від 08.07.2024 в сумі 1893,20 грн. та №СЕ-19/102-24/13302-БД від 19.07.2024 в сумі 4110,46 грн., а всього на суму 6003 (шість тисяч три) гривні 66 копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1