печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000091, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 174 КПК України звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 13.05.2024 у справі № 757/21528/24-к в рамках кримінального провадження № 0000091 від 13.04.2023, на банківські рахунки ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

1) АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299:

- НОМЕР_2 , 980-українська гривня, що належить ФОП « ОСОБА_4 », податковий номер НОМЕР_1 ;

- НОМЕР_3 , 980-українська гривня, що належить ФОП « ОСОБА_4 », податковий номер НОМЕР_1 .

2)АТ «ПУМБ» МФО 334851:

- НОМЕР_4 , 980-українська гривня, що належить ФОП « ОСОБА_4 », податковий номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023.

В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що на території України діє група осіб, які під приводом замовлення безпілотних літальних апаратів (дронів/квадрокоптерів) та інших складників, а також деталей і окремих частин, шляхом обману заволоділи коштами громадян, волонтерів, благодійних та громадських організацій.

Потерпілі перерахували власні кошти на банківський рахунок ОСОБА_5 , та на її розрахунковий рахунок як ФОП зі стовідсотковою оплатою вартості замовленого товару, а також передавали готівку.

При цьому, після надходження грошових коштів на рахунки ОСОБА_5 , з метою обернення отриманих грошових коштів на власну користь перерахувала їх на рахунки підконтрольних суб`єктів господарювання в якості оплати фактично не наданих послуг та непоставлених товарів. 09.02.2024 повідомлено про підозру за ч. ч. 3-5 ст. 190 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7

ОСОБА_4 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та тривалий період часу здійснює діяльність у сфері надання туристичних послуг. ФОП ОСОБА_4 здійснює за замовленням клієнтів (їх представників) бронювання авіаквитків, готелів, автобусів, турпакетів, трансферів тощо і є посередником між туристами (замовниками туристичних послуг) та туристичними операторами іншими суб`єктами туристичної діяльності, які надають такі послуги.

Грошові кошти, отримані ФОП ОСОБА_4 від замовників туристичних послуг в якості оплати таких туристичних послуг не є власністю ФОП ОСОБА_4 , є транзитними і відповідно до агентських чи субагентських договорів мають бути перераховані нею туроператорам, авіакомпаніям чи іншим безпосереднім постачальникам туристичних послуг.

Дохід від підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 формується за рахунок оплати замовниками туристичних послуг її посередницьких послуг (послуг туристичного агента/субагента).

Отже, кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_4 , є як особистими коштами (дохід від господарської діяльності ФОП), так і коштами туристів/замовників туристичних послуг, що мають бути перераховані нею на рахунки безпосередніх постачальників туристичних послуг.

Із доказів, що додаються, вбачається, що ФОП ОСОБА_4 на підставі договору дійсно отримала кошти від ФОП ОСОБА_5 за туристичні послуги (були замовлені авіаквитки). Оскільки ФОП ОСОБА_4 працює на підставі агентського договору з туристичним оператором ТОВ «Авіа Чартер», який безпосередньо замовляє та оформлює авіаквитки, ці кошти (за вирахуванням послуг турагента) були перераховані туроператору. ТОВ «Авіа Чартер» оформив та надав авіаквитки для туристів (пасажирів), в інтересах яких було здійснено замовлення. Авіаквитки були передані туристам/пасажирам.

Таким чином, із вищевказаних доказів вбачається те, що ФОП ОСОБА_4 надала реальні посередницькі послуги турагента, операції носять товарний характер, документи (авіаквитки) підтверджують реального споживача таких послуг (пасажира), який є вигодонабувачем.

Послуги туристичного агента не включають в себе обов`язок контролювати, чи сів такий пасажир на літак, чи використав авіаквиток, чи здав квиток і отримав за нього готівку.

ФОП ОСОБА_4 не є найманим працівником і не отримує заробітну плату від роботодавця, її заробіток залежить безпосередньо від її господарської діяльності.

ФОП ОСОБА_4 веде законну господарську діяльність, веде податкову звітність та належним чином сплачує податки, чим поповнює бюджет країни.

Однак, діяльність ФОП ОСОБА_4 була повністю заблокована.

Особливу увагу варто звернути на те, що арешт був накладений на всі кошти на всіх рахунках, які належать ОСОБА_4 .

При прийнятті ухвали від 13.05.2024 про арешт майна (грошових коштів) ОСОБА_4 , слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва не надано оцінки тому факту, що обставини, викладені у клопотанні про арешт майна, не підтверджені прокурором жодними доказами.

Окрім того, заявник зазначає, що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів та не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, в розумінні статті 98 КПК України і накладення арешту на них не узгоджується з вимогами статті 170 КПК України.

Окрім того, арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_4 не мала статусу підозрюваної та обвинуваченої у кримінальному провадженні.

Аналіз поданих прокурором до клопотання про арешт майна документів дозволяє дійти беззаперечного висновку, що стороною обвинувачення не подано жодних доказів, що грошові кошти перераховувались на рахунки ФОП ОСОБА_4 з метою легалізації злочинно здобутих коштів та те, що господарські операції та операції по рахунках ФОП ОСОБА_4 не є товарними.

Неможливість здійснення господарської діяльності в результаті накладення арешту на кошти на всіх рахунках ФОП ОСОБА_4 тягне за собою неможливість отримання нею доходу, отже позбавляє можливості утримувати себе та свою сім`ю.

З урахуванням викладеного, заявник просить задовольнити клопотання та скасувати арешт.

Адвокат ОСОБА_3 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з?явився, натомість направив слідчому судді заяву про розгляд справи без його участі, клопотання про скасування арешту підтримує та просить задовольнити.

Прокурор, за клопотанням якого накладено арешт - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в судове засідання не з?явився. Офіс Генерального прокурора про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Слідчий суддя, з урахуванням викладеного, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, визнав за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність осіб, що не з?явились.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається із матеріалів, що надані в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023 за ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України за фактами заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайств), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене у великих та особливо великих розмірах.

13.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на кошти із забороною відчужувати їх (в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати), які знаходяться на вищевказаних рахунках (в тому числі депозитних), зокрема, ФОП ОСОБА_4 ..

Так, в ході розгляду справи слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в 2023 році під час триваючої агресії зі сторони російської федерації на території України є значний та постійний попит і потреба серед військовослужбовців Збройних сил України, у отриманні від громадян України, волонтерів юридичних осіб та фізичних осіб підприємців технічних засобів аеророзвідки, а саме квадрокоптерів, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходів від злочинної діяльності, вирішила використати вказані обставини для системного вчинення злочинів, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайств).

Проаналізувавши діяльність ринку реалізації технічних засобів аеророзвідки, а саме квадрокоптерів ОСОБА_7 , встановила, що найкращим способом заволодіння чужим майном є отримання на рахунки фізичної особи підприємця коштів, як повну оплату за вказані товари, наміру постачання яких не мала.

При цьому усвідомлюючи, що вчинення запланованих злочинів неможливо одноособово, а можливе лише за попередньою змовою, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, діючи умисно, у невстановленому в ході досудового розслідуванні час, але не пізніше 11 серпня 2023 року, вступила у злочинну змову із раніше знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими на теперішній час особами.

Відповідно до злочинного умислу, збагачення її учасників повинно здійснюватися шляхом заволодіння коштами громадян України, юридичних осіб приватного права, імітуючи доброчесність у виконанні взятих на себе зобов`язань щодо постачання квадрокоптерів та комплектуючих до них (далі - товар), які повинні були спрямовуватись до різних підрозділів Збройних сил України, які діють на території України та забезпечують деокупацію її територій і захист суверенних кордонів. Таке збагачення мало здійснюватися за рахунок імітації господарської діяльності та створення видимості виконання зобов`язань із продажу та постачання товарів, за цінами нижче від 20% до 30% від ринкових, які буде здійснювати суб`єкт господарювання, зареєстрований та підконтрольний ОСОБА_5 , а саме: ФОП « ОСОБА_5 », що б надавало потерпілим впевненості у вигідності придбання товарів саме у вказаного суб`єкта господарювання.

При цьому фактично ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не мали наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо постачання товарів, а їх часткове постачання здійснювалось виключно з метою прикриття злочинної діяльності та можливості її продовження, а також збільшення попиту внаслідок поширення інформації через соціальні мережі та розповсюдження інформації про постачання квадрокоптерів та комплектуючих до них серед військових та волонтерів за цінами значно нижчими ніж на ринку.

Встановлено, що загальна сума завданої шкоди складає 45 657 302,85 грн.

Таким чином, 09.02.2024 повідомлено про підозру за ч. ч. 3-5 ст. 190 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, встановлено, що після отримання ФОП « ОСОБА_5 » коштів у якості оплати за квадрокоптери, остання здійснила перерахування у якості «оплати за туристичні послуги» на наступні ФОПи, зокрема на: ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ).

Таким чином, у вказаній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, оскільки майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 13.05.2024. До клопотання заявником не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, про наявність яких він посилається в обґрунтування заявлених вимог.

Так, зокрема, долучені до клопотання квитанції про оплату за послуги, відповідно до яких ФОП ОСОБА_5 перераховувала кошти ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_4 перераховувала кошти ТОВ «АВІА ЧАРТЕР» не спростовують тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя при накладені арешту, оскільки в даному кримінальному провадженні досліджуються обставини щодо здійснення ОСОБА_5 перерахування у якості «оплати за туристичні послуги» коштів на розрахункові рахунки, зокрема, ФОП ОСОБА_4 , окрім іншого, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом).

Долучені квитки на авіарейси також не спростовують встановлених висновків, оскільки із вказаних копій квитків неможливо встановити їх вартість та те, що вказані квитки були придбані саме в результаті розрахункових операцій між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 , та між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «АВІА ЧАРТЕР». Окрім іншого, на вказаних квитках вказані імена різних пасажирів та заявником не доведено, що замовлення були здійснені на кошти, перераховані ФОП ОСОБА_5 в інтересах даних осіб.

Окрім того, посилання заявника на те, що безготівкові кошти не можуть визнаватися речовими доказами, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки зазначене майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набутим в результаті його вчинення, а відтак наявні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України, для його арешту. Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Щодо доводів представника власника арештованого майна з приводу того, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя на знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1