Справа № 367/1455/25
Провадження по справі № 1-кп/367/704/2025
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001252 від 10.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт. Бабинці Бородянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001252 від 10.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання мотивує тим, що згідно досліджених обставин кримінального провадження, 10 листопада 2024 року ОСОБА_5 , разом ОСОБА_9 перебували за адресою АДРЕСА_2 . Приблизно о 2 годині 30 хвилин ОСОБА_9 під впливом алкоголю, висновок експерта (судово - медична експертиза трупа) від 20 грудня 2024 року №477, проте що в крові і сечі трупа ОСОБА_9 виявлено спирт етиловий в концентрації: в крові - 3, 48 %, в сечі - 4, 25 %, що у живих осіб, може відповідати тяжкому алкогольному отруєнню, в стадії елімінації (виділення), знаходячись у приміщенні кухні вказаної адреси, спричинив ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження, висновок експерта (судово - медична експертиза наявних тілесних ушкоджень) від 13 листопада 2024 року № 26(0): забійна рана лобної ділянки зліва, яка утворилась від дії тупого предмету, колото - різана рана передньої поверхні правого стегна на межі верхньої та середньої третин, яка утворилась від дії предмету з гострою контактуючої поверхнею. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії «Легких тілесних ушкоджень», що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк більше шести, але менше двадцяти одного дня. Усі описані ушкодження могли утворитись 10 листопада 2024 року. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 зазнав крововтрати, висновок експерта (судово - медична експертиза слідів крові на одязі ОСОБА_5 ) від 5 грудня 2024 року № 41-484-2024, проте що на одязі в який був одягнутий під час події ОСОБА_5 містяться сліди крові, що належать йому. Приналежність крові на одязі ОСОБА_5 , іншій людині, ОСОБА_9 виключається та висновок експерта (судово - медична експертиза слідів крові) від 5 грудня 2024 року №41-483-2024, проте що на змивах крові, взятих з підлоги кухні та житлової кімнати квартири АДРЕСА_2 містяться сліди крові, що належать ОСОБА_5 . Приналежність крові на цих змивах іншій людині, ОСОБА_9 виключається. Оцінюючи реальну небезпеку з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_5 почав захищатись від нападу, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодженні у вигляді колото - різаного поранення шиї, раною по лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, рановим каналом довжиною близько 7, 5 см. з ушкодженням підшкірно - жирової клітковини, фасції, сонної артерії, внутрішньої яремної вени, глотки, крововиливами в м`які тканини по ходу ранового каналу та колото - різаного поранення лівого плеча з раною на передньо - бічній поверхні лівого плеча у верхній третині, рановим каналом довжиною 6 см. з крововиливами в м`які тканини та ушкодженнями по його ходу шкіри, підшкірно-жирової клітковини, фасції, м`язів, плечової вени. Таким чином, сторона захисту вважає, що у ОСОБА_5 відсутній прямий умисел та мотив «раптово виниклі неприязні відносини» на вчинення умисного вбивства, а тому викладені обставини вчиненого кримінального правопорушення не відповідають ані фактичним обставинам події, ані зібраним під час досудового розслідування доказам.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Прокурор просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. З приводу неналежного формулювання обвинувачення зазначає про те, що захист просить суд вийти за межі питань, які відповідно до ст. 314 КПК України є предметом підготовчого судового засідання. Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, потерпілих, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно зазначеної норми, суд може повернути обвинувальний акт прокурору, виключно у випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.

Згідно п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: анкетні дані кожного обвинуваченого; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний процесуальним прокурором і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування, що містить перелік проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень тощо.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовного кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формою.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні сторони захисту не наведено істотних невідповідностей обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, які б перешкоджали призначенню його до судового розгляду. Тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Також в судовому засіданні прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно яких просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Також прокурор зазначив, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме обвинувачений ОСОБА_5 не будучи ізольованим від суспільства з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, а тому просить продовжити строк дії зазначеного запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , поклався на розсуд суду.

Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу та подане прокурором клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, судом встановлено, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.01.2025 (включно), який в подальшому продовжено, строк якого закінчується 11.02.2025.

Станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою неможливо.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого ОСОБА_5 , думку потерпілих, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, а тому вважає, що слід продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Суд, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового слухання.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-199, 201, 205, 369-372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0001252 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою діє з 10.02.2025 до 10.04.2025 включно.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001252 від 10.11.2024, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 20.02.2025 о 14.30 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників процесу.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2025 о 12.00 год.

Ухвала в частині задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1