25.03.25 Справа № 469/248/22
1-кп/469/87/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 02.02.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ташине Миколаївського району Миколаївської області, непрацюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Від реалізації свого права на продовження судового розгляду у загальному порядку відмовився, наслідки закриття провадження зрозумілі.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, вважає, що для закриття кримінального провадження наявні підстави, передбачені законом.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 обвинувачується у тому що він 31.01.2022 року приблизно о 23.00 годині, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебував біля території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив металеві вхідні ворота та у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 31.01.2022 року приблизно о 23.10 годині, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом демонтування взяв металеві ворота загальним розміром 100x200 см., вартістю 1875 гривень, які належать ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 переніс вищевказане викрадене майно до території свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1875 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2025 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) у розмірі 3028 грн.

На 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) становив 2481,00 грн.

Діюча на момент вчинення кримінального правопорушення, вказаного у обвинувальному акті, редакція ст.51 КУпАП встановлювала адміністративну відповідальність за викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто менше, ніж з дати набрання чинності новою редакцією ст.51 КУпАП.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, поширюються і на обвинуваченого, оскільки вони скасовують злочинність діяння, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, частиною третьою якої передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Оскільки судом встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав, кримінальне провадження підлягає закриттю судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.п.4-1 ч.1, ч.2 ст.284, ст.ст. 369, 372, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 02.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- металеві ворота загальним розміром 100 х 200 см, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів у ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області (селище Березанка, вул.Центральна, 43),, після вступу вироку в законну силу передати власнику (законному володільцю) потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно п.1 ч.6, п.5. ч.9 ст.100 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2025 року.

Суддя: