Провадження №1-кп/635/29/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0001068 від 04 листопада 2024 року

за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, 03.11.2024, о 13.23, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов на зупинку громадського транспорту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де чекав на автобус, щоб їхати за місцем свого мешкання, а саме до с. Васищеве Харківського району Харківської області. Крім того, на вищезазначеній зупинці громадського транспорту перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному місці, о 13:26, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними розпочався конфлікт, у ході якого в ОСОБА_6 із кишені його куртки на землю випав належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 13». Побачивши, що із кишені ОСОБА_6 випав вищезазначений мобільний телефон, у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A 13», належного ОСОБА_6 .

У подальшому, з метою реалізації свого раптового злочинного корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що ОСОБА_6 не звертає на нього уваги, перебуваючи на зупинці громадського транспорту шляхом вільного доступу скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A 13», вартістю 3437 грн., у прозорому силіконовому чохлі вартістю 104,53 грн., в якому знаходились Сім-карти мобільного оператора ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» з номерами НОМЕР_1 , на рахунку якої грошових коштів не було, та НОМЕР_2 , на рахунку якої грошових коштів не було, вартістю 108,66 гр.н., із захисною плівкою вартістю 175,67 грн. та картою пам`яті на 16 ГБ вартістю 124,67 грн., згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5093/24 від 08.11.2024.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення та припинення конфліктної ситуації, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викрадене майно незаконно обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3950 грн. 53 коп.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.

Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, у призначенні покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Позиція захисника повністю узгоджується з позицією обвинуваченого ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_5 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:

за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.

Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення в умовах воєнного стану.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який продовжено по теперішній час.

ОСОБА_5 вчинив злочини з прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу обвинуваченого охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілих у володінні чи під охороною яких знаходиться майно з корисливим мотивом, що характеризує суб`єктивну сторону злочину.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, з 09.12.2029 брав участь у здійснені заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_5 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід ОСОБА_5 , не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 5093/24 від 08 листопада 2024 року складають 400 грн. 00 коп., відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи за № 5093/24 від 08 листопада 2024 року, у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 коп.

Речові докази: заводську коробку з-під телефону ТМ «SAMSUNG Galaxi A 13» із інструкцією з використання, мобільний телефон «SAMSUNG Galaxi A 13» IMEI (слот 1): НОМЕР_3 , IMEI (слот 2): НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_6 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя - ОСОБА_1