ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/159/25 Справа № 703/938/25 Категорія: ст.303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

09 квітня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовлено з посиланням на безпідставність заявлених у скарзі вимог через їх відсутність.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, ОСОБА_6 06.03.2025 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, якою просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадову особу органу досудового розслідування відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області невідкладно внести відповідні дані про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 02.12.2024.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі вказано на те, що на розгляді у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області перебуває цивільна справа за її позовом, однак у суді перебувала справа за її заявою про забезпечення позову та у справі постановлено ухвалу від 08.10.2024, яка повністю не виконана. Звертатися до суду з позовною заявою потреба відпала, оскільки в нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про отримання спадщини після смерті сина ОСОБА_7 . Виявилося, що АТ КБ «Приватбанк» приховало дані по емітованих картках сина у зв`язку з чим вона звернулася до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаської області з заявою про вчинення злочину невиконання рішення суду.

Крім того, ОСОБА_6 подала заяву, якою просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20.02.2025 у зв`язку з перебуванням за межами України на момент розгляду її скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Із змісту оскаржуваної ухвали від 20.02.2025 вбачається, що ОСОБА_6 не була присутня в судовому засіданні. Копію ухвали від 20.02.2025 ОСОБА_6 отримала в канцелярії суду 03.03.2025. Апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку направила 06.03.2025. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу повернуто скаржниці з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.399 КПК України. 20.03.2025 ОСОБА_6 направила Черкаському апеляційному суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 20.02.2025 обґрунтовану з перебуванням за межами України на момент розгляду її скарги.

З огляду на незначний пропуск строку на оскарження ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025, приймаючи до уваги, що скаржниця не була присутньою у судовому засіданні 20.02.2025, повний текст ухвали отримала 03.03.2025, відповідно, з цього дня мала можливість ознайомитися з мотивами слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення цього строку ОСОБА_6 .

По суті розгляду апеляційної скарги слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.12.2024 ОСОБА_6 звернулася до Т.в.о начальника ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заяви вказано на те, що 04.11.2023 загинув її син ОСОБА_9 в бою під н.п. Іванівка Куп`янського району Харківської області, захищаючи суверенітет та незалежність України проти агресії рф. На другий день після поховання сина, вона звернулася до відділення АТ КБ «Привтбанк» м. Сміла з проханням заблокувати його картки для виплат, оскільки жодних документів і особистих речей їй не було повернуто. Працівник банку повідомив їй, що для блокування карток сина їй необхідно надати свідоцтво про його смерть. Свідоцтво про смерть сина вона отримала лише 04.12.2023 і цього ж дня повторно звернулася до банку для блокування карток сина. Після спливу 6-ти місяців вона отримала в Смілянській державній нотаріальній конторі Центрально МУ МЮ (м.Київ) свідоцтво про право на спадщину, а також на грошові кошти загиблого сина по двох рахунках: по першому 2 289,65 грн., по другому 28 289,29 грн.

Через сумніви щодо можливого зняття коштів з рахунків сина через шахрайські дії невідомих осіб вона звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.10.2024 (справа №703/5402/24, 2-з/703/37/24) з АТ КБ «Приватбанк» витребувано інформацію про емітовані картки на ім`я сина ОСОБА_9 та зобов`язано надати суду виписки з карткових рахунків про рух коштів за період з 01.09.2023 по 04.12.2023 включно з відображенням часу зарахування та списання коштів. Залишком коштів на всіх рахунках станом на 04.12.2023, тобто до блокування нею карток.

31.102024 до суду з АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на запит щодо одного рахунку де залишок коштів становив на момент отримання спадщини 2 289,65 грн. За іншим рахунком, картка яка була емітована 11.09.2020 інформація до суду не надійшла.

05.11.2024 ознайомившись з матеріалами справи заявник надала суду заяву про повторне направлення копії ухвали для повного її виконання, тобто надання інформації по другому її рахунку. Цього ж дня суд повторно направив копію ухвали від 08.10.2024 для повного її виконання.

29.11.2024 після ознайомлення з матеріалами справи заявник знову виявила аналогічну, попередню відповідь лише по одному рахунку сина. По іншій картці відповідь знову не надійшла.

На вимогу нотаріуса надана одна інформація, а на ухвалу суду інша.

Заявник вважала, що «в діях відповідальних працівників АТ КБ «Приватбанк» є ознака кримінального правопорушення за ст. 382 КК України ч. 1 умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили… та ч.2 ті самі дії вчинені службовою особою».

На підставі викладеного ОСОБА_6 просила: прийняти заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 382 КК України вчинене службовою особою АТ КБ «Приватбанк», як на її думку, в.о. Керівника напрямку операційного обслуговування ГО АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_10 , яка не виконала повністю ухвалу суду від 08.10.2024 приховавши інформацію по іншій емітованій картці сина ОСОБА_7 ; внести відповідні відомості до ЄРДР згідно ст. 214 КПК України за ч.ч.1,2 ст. 382 КК України; розпочати досудове розслідування з підстави вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 382 КК України.

Згідно з довідкою про результати розгляду звернення громадянина (ка) від 27.12.2024 оперуповноваженого СКП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 в ході опрацювання матеріалів встановлено, що стосовно надання АТ КБ «Приватбанк» інформації по руху коштів тільки по одній з двох банківських карток вбачаються цивільно правові відносини гр. ОСОБА_6 та банківської установи в рамках ст.1228 ЦК України. Під час перевірки звернення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не виявлено, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

18.02.2025 ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Смілянського місьрайонного суду Черкаської області на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст.214, 303, 304 КПК України.

Скарга ОСОБА_6 до слідчого судді обґрунтована фактично тими ж доводами, що і її заява про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2024, адресована Т.в.о начальника ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 у зв`язку з чим вона просила слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області невідкладно внести відомостей про кримінальні правопорушення, які викладені в її заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовлено з посиланням на безпідставність заявлених у скарзі вимог через їх відсутність.

Такими є встановлені обставини справи, а зазначене питання бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушеннямає наступне правове регулювання.

Частина 1 ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст.25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч. 5 ст. 214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Тобто слідчий, прокурор зобов`язані проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частини КК України, таке діяння підпадає.

Положення ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скаржниця у заяві про вчинення кримінального правопорушення фактично просить про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з невиконанням ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2024 року по справі № 703/5402/24, що полягає у наданні суду неповної, на її думку, інформації щодо стану рахунків її покійного сина.

Так, злочин за ч. 1 ст. 382 КК України полягає в умисному невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню та за ч. 2 ст. 382 КК України ті самі дії, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Предметом злочину за частинами 1-2 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

За частинами 1, 2 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Перешкоджання виконанню судового акта - це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання, наприклад, підкуп або обман державного виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо. Якщо перешкоджання виконанню судового акта пов`язане із вчиненням інших злочинів (наприклад, даванням хабара, застосуванням насильства, знищенням документів), дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів.

При цьому, за матеріалами даної справи ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проведено перевірку за заявою ОСОБА_6 . Згідно з довідкою про результати розгляду звернення громадянина (ки) від 27.12.2024 вбачаються цивільно правові відносини гр. ОСОБА_6 та банківської установи в рамках ст. 1228 ЦК України. Під час перевірки звернення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не виявлено, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Також слідчим суддею встановлено, що на розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_6 . Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2024 в порядку забезпечення доказів було витребувано з АТ КБ «Приватбанк» інформацію про те, чи було емітовано на ім`я ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 та (або) інші платіжні картки. Якщо так, то надати виписки з карткових рахунків про рух коштів по відповідним карткам за період часу з 1 вересня 2023 по 4 грудня 2023 року включно з відображенням часу зарахування та списання коштів, та залишком коштів на рахунках станом на 04 грудня 2023 року; та відповідно на ухвалу суду було отримано інформацію від банку. Розгляд по справі триває та остаточне рішення по справі на час розгляду даної скарги не ухвалене.

Проаналізувавши викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального злочину, адресованої Т.в.о начальника ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 , не містить даних про наявність ознак злочину, а бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію не про будь-яку факт, а про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви, у даному випадку така бездіяльність у діях уповноважених осіб УСБ України в Черкаській області відсутня.

Викладені вище норми права спростовують доводи апеляційної скарги щодо помилковості рішення слідчого судді у зв`язку з тим, що наразі у суді цивільна справа на розгляді не перебуває та не доводять наявність складу кримінального правопорушення за ст. 382 КК України, про які заявник вказує у заяві від 02.10.2024.

Отже, слідчим суддею правомірно встановлено, що вимоги заявлені у скарзі є безпідставними, оскільки бездіяльність працівників ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відсутня.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на обставини, які б вказували на помилку у вирішенні слідчим суддею скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 02.12.2024, і зводиться до незгоди скаржниці з прийнятим слідчим суддею рішенням.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді