Справа № 201/2916/2025
Провадження № 1-кп/201/791/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 00000188 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.06.2008 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 та ч.2 ст. 185, ст. ст. 304, 70 75, 76 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

- 31.03.2010 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнився умовно-достроково 16.04.2013 на підставі ст. 81 КК України; не відбутий строк 1 рік 9 місяців 21 день;

- 28.07.2014 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 6 років позбавленні волі;

- 25.11.2014 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 та ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 08.01.2020 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ст.71 КК України до 5 місяців 15 днів обмеження волі; звільнився 23.04.2020 за відбуттям покарання;

- 02.06.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 240, ст. ст. 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

- 13.12.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 та ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- 27.10.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 187 КК України, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 19.06.2024 на 8 років 6 місяців

у вчиненні злочину передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, достовірно знаючи свої обов?язки як військовослужбовець та порядок виконання військового обов?язку і проходження військової служби, бездоганного та неухильного додержання військової дисципліни, яка зобов?язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, свідомо вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв?язку зі збройною агресією РФ проти України, на всій території України Указом Президента України N?64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року N? 740/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29 жовтня 2024 року N?4024-IX, продовжено на 90 діб - з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року до 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року, 02 лютого 2025 року близько о 22:00 годин, перебував біля арт-об?єкту «Куля Бажань», розташованому навпроти будинку N?53Б по вул. Січеславська Набережна у м. Дніпро, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану.

Далі ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився на парапеті біля арт-обекту «Куля Бажань» та з метою подавлення волі потерпілого до спротиву, наніс один удар своєю правою ногою в коліно правої ноги потерпілого, через що ОСОБА_6 впав на асфальтне покриття, після чого, завдав один удар своєю правою ногою по правій частині тулуба ОСОБА_6 від чого потерпілий втратив можливість до фізичного спротиву.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 зняв з руки потерпілого ОСОБА_6 годинник наручний тактичний марки «NORTH EDGE ALPS» вартістю 1383 гривні 76 копійок, дістав з правої зовнішньої кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «REDMI Note 12 PRO+» модель «22101316UG», 5 G Midnight Black 8 GB RAM 256GB ROM вартістю 6106 гривень 75 копійок, а також витягнув з лівої зовнішньої кишені куртки грошові кошти у сумі 9800 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 17290 гривень 51 копійка.

Заволодівши майном потерпілого та почувши вимогу ОСОБА_6 щодо припинення протиправних дій, ОСОБА_3 завдав удар своєю лівою ногою по правій скроневій частині голови ОСОБА_6 від чого останній втратив свідомість.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу (на тлі вогнепального осколкового сліпого поранення) з переломом латерального виростку правої великогомілкової кістки, садно правої брови, що спричинені від дії не менш двох травматичних впливів тупого (тупих) твердого предмету (предметів), які відповідно до п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року N?б, належать до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 17290 гривень 51 копійка.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 187 КК України, а саме, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою яка раніше вчиняла розбій, вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину та пояснив, що дійсно він незадовго до події познайомився з потерпілим, вони разом вживали спиртні напої, а потім на фоні конфлікту, що виник між ними у обвинуваченого виник умисел на заволодіння майном потерпілого і він наніс йому удар ногою в ногу від чого потерпілий впав, потім наніс удар ногою по тулубу і забрав годинник, телефон та гроші потерпілого, а коли йшов звідти то наніс ще один удар ногою в голову. Пояснив, що був фактично затриманий 03.02.2025 і дві доби перебував у відділку поліції, а 05.03.2025 відносно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що учасники кримінального провадження не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у кримінальному правопорушенні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою яка раніше вчиняла розбій, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який судимий, вчинив злочин незадовго після умовно-дострокового звільнення, яке відбулось під умовою служби в ЗСУ, отримав поранення захищаючи сувернітет України, на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання відповідно до ст. 66, 67 КК України не встановлено.

При цьому суд не приймає до уваги доводи захисту про те, що пом`якшуючою обставиною є відшкодування шкоди, так як обвинувачений не вчиняв дій направлених на відшкодування шкоди, а повернення потерпілому годинника і телефону відбулось незалежно від дій обвинуваченого, а внаслідок розслідування злочину правоохоронцями.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

В той же час враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, суворість санкції і те, що кваліфікуючою ознакою злочину є воєнний стан, суд вважає за можливе визначити основне покарання у мінімальному його розмірі, що буде відповідати принципу гуманізму та буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як встановлені пом`якшуючи покарання обставини не зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого до того ступеню, щоб призначати покарання за правилами цієї норми.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , не відбув повністю покарання призначене 27.10.2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 27.10.2022 року.

В ході досудового слідства було визнано речовими доказами наручний тактичний марки «NORTH EDGE ALPS» та мобільний телефон марки «REDMI Note 12 PRO+» модель «22101316UG», 5 G Midnight Black 8 GB RAM 256GB ROM, на які було накладено арешт ухвалами слідчих суддів від 07.02.2025 року.

Суд вважає, що вказані речові докази підлягають поверненню їх власнику потерпілому у справі зі скасуванням арешту накладеного на них ухвалами слідчих суддів від 07.02.2025 року.

. При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат, а згідно п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 424,08 гривень документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Вирішуючи питання про запобіжний захід суд вважає, що при ухваленні обвинувального вироку з призначенням реального покарання у виді позбавлення волі, ризик уникнення суду значно підвищується, а тому враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які не є міцними, обставини злочину, поведінку обвинуваченого, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатен забезпечити ризик, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого підлягають залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з частиною п`ятою статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі.

За положеннями статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є, зокрема, вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

З показань обвинуваченого вбачається, що обвинуваченого затримано 03.02.2025.

Матеріали справи не містять жодного документа, яким би було зафіксовано факт затримання обвинуваченого, однак з рапорту ОСОБА_7 (а.с. 10), видно, що вже 03.02.2025 було встановлено та опитано обвинуваченого і зібрано докази його винуватості.

Цього на думку обвинуваченого достатньо для висновку про те, що затримання фактично мало місце 03.02.2025, а тому суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування основного покарання строк тримання обвинуваченого під вартою в період з 03.02.2025 по 18.03.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього його майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом приєднання до призначеного цим вироком покарання одного року позбавлення волі частину невідбутого покарання призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2022 року, визначивши остаточно до відбування дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 18 березня 2025 року

Речові докази мобільний телефон Redmi Note 12 PRO+ 5G Midnight Вlack 8 GB RAM 256 GB ROM та годинник наручний тактичного чорного кольору марки North Edge Alps повернути потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений на них ухвалами слідчих суддів від 07.02.2025 року.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта товарознавця у розмірі 424,08 гривень.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили .

Зарахувати у строку відбуття покарання ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 03 лютого 2025 року по 18 березня 2025 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1