Дата документу 28.11.2024 Справа № 336/5798/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдинийунікальний №336/5798/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/963/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 28 листопада 2024 року у м.Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балки Василівського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту (9 класів), неодружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08 жовтня 2011 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений від відбування покарання строком на три роки;

- 06 лютого 2003 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки три місяці, звільнений 29 січня 2007 року за відбуттям строку покарання;

- 16 травня 2007 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк три роки з конфіскацією майна, звільнився 26 лютого 2010 року за відбуттям строку покарання;

- 23 травня 2013 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст 186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений від відбування покарання на два роки;

- 14 травня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки десять днів, 16 листопада 2016 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 24 дні;

- 24 квітня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до арешту на строк чотири місяці;

- 27 вересня 2018 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч.1,4 ст. 70 КК України, до арешту строком на п`ять місяців;

- 29 жовтня 2020 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки два місяці;

- 07 листопада 2018 року вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України, до п`яти місяців арешту, 11 січня 2019 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 09 січня 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк два роки три місяці;

- 08 лютого 2021 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки два місяці, 11 листопада 2022 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 13 днів;

- 29 жовтня 2020 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 358, ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки два місяці,

обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Перший заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2024 року, яким визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

У відповідності до частини 1 ст.70 КК України, покарання за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк один рік чотири місяці.

До призначеного покарання у відповідності до частини 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року частину покарання, яка становить один місяць позбавлення волі, встановивши, що відбуванню підлягають один рік п`ять місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: з 4 січня 2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ухвалено не змінювати.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 67357 грн 16 коп. у відшкодування майнової шкоди.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої

частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від14 травня 2014 року призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

У строк покарання зарахувати покарання, відбуте за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які мали місце до постановлення вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2022 року.

За таких обставин, суд першої інстанції після призначення ОСОБА_6 покарання за злочини, передбачені ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, за правилами ч.1 ст. 70 КК України, мав визначити йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року, і після цього призначити остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року.

Крім того, судом першої інстанції недостатньою мірою враховано стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого, який, будучи звільненим умовно-достроково, впродовж нетривалого часу знов вчинив ряд корисливих злочинів, та безпідставно дійшов до висновку про можливість призначення йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

В поданих змінах до апеляційної скарги прокурора заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок суду скасувати, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за епізодами злочинів від 28 липня 2017 року, 02 серпня 2018 року, 03 серпня 2018 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України за епізодами від 01 лютого 2018 року, 05 лютого 2018 року, 06 лютого 2018 року - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією, відповідно до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Згідно з вироком суду, обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих злочинів, а також за незаконні дії в сфері обігу наркотичних засобів, під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком в період з липня 2017 року по лютий 2018 року вчинив кілька епізодів злочинних посягань проти чужої власності за таких обставин.

О 04 годині 30 хвилин 07 серпня 2017 року ОСОБА_6 , керуючись умислом на крадіжку, в телефонному колодязі № 1 біля будинку № 72 по вул.Магістральній в м.Запоріжжі за допомогою ножівки по металу перерізав та витягнув телефонний кабель марки ТПП 100*2*0,4, після чого прослідував до телефонного колодязя № 2, який знаходиться поруч, та аналогічним способом перерізав мідний телефонний кабель марки ТПП 100*2*0,4 загальною довжиною 115 метрів, який належить публічному акціонерному товариству «Укртелеком».

Описаними діями потерпілому публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Запорізької філії спричинено матеріальну шкоду у розмірі 12 556 грн 70 коп.

8 серпня 2017 року, о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 з умислом на таємне викрадення чужого майна біля домоволодіння № 24 по вул. Миколи Корищенка в м. Запоріжжі з телефонного колодязя № 1 за допомогою ножівки по металу перерізав та витягнув телефонний мідний кабель марки ТПП 100*2*0,4 та другий телефонний кабель марки ТПП 50*2*0,4, після чого прослідував до телефонного колодязя № 2, який знаходиться поруч з домоволодінням № 28 по вул. Миколи Корищенка в м. Запоріжжі, та аналогічним способом перерізав вищевказані кабелі телефонного зв`язку, кабель марки ТПП 100*2*0,4 довжиною 75 метрів та марки ТПП 50*2*0,4 довжиною 75 метрів, які належить публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізької філії.

Описаними діями публічному акціонерному товариству «Укртелеком» спричинено майнову шкоду на загальну суму 12 459 грн 71 коп.

25 серпня 2017 року, о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи біля домоволодіння № 76 по вул. Виробничій в м. Запоріжжі, з телефонного колодязя № 1 за допомогою ножівки по металу перерізав та витягнув телефонний мідний кабель марки ТПП 50*2*0,4, після чого прослідував до телефонного колодязя № 2, який знаходиться поруч з домоволодінням № 72 по вул. Виробничій в м. Запоріжжі, та аналогічним способом перерізав вищевказаний кабель телефонного зв`язку довжиною 100 метрів, який належить Запорізькій філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Описаними діями публічному акціонерному товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії спричинено майнову шкоду на загальну суму 5694 грн 04 коп.

28 серпня 2017 року, о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку № 8 по вул. Харчовій в м.Запоріжжі, з телефонного колодязя № 1 за допомогою ножівки по металу перерізав та витягнув телефонний кабель марки ТПП 50*2*0,4, після чого прослідував до телефонного колодязя № 2, який знаходиться поруч, та аналогічним способом перерізав вищевказаний кабель телефонного зв`язку довжиною 20 метрів, який належить Запорізькій філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Описаними діями публічному акціонерному товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії спричинено майнову шкоду на загальну суму 1138 грн 81 коп.

О 01 годині 10 хвилин 7 вересня 2017 року ОСОБА_6 біля будинку № 60 по вул.Магістральній в м.Запоріжжі з телефонного колодязя № 1 за допомогою ножівки по металу перерізав та витягнув телефонний мідний кабель марки ТПП 200*2*0,4, після чого прослідував до телефонного колодязя №2, який знаходиться поруч, та аналогічним способом перерізав вищевказаний кабель телефонного зв`язку довжиною 42 метрів, який належить публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізької філії.

Описаними діями публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Запорізької філії спричинено майнову шкоду на загальну суму 9145 грн 45 коп.

Крім того, 10 вересня 2017 року, о 04-00 годині, обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, на станції Запоріжжя-Вантажнегілка № 2 в Шевченківському районі м. Запоріжжя за допомогою обценьки зірвав з верхньої будівлі колії накладки шестидіркові Р-50 у кількості 5 штук, болти силіконові у кількості 18 штук, шурупи у кількості 4 штук, після чого пройшовши 200 метрів аналогічним способом зірвав накладки шестидіркові Р-50 у кількості 10 штук, болти силіконові у кількості 30 штук, ще через 200 метрів зірвав накладки 6-ти діркові Р-50 у кількості 10 штук, болти силіконові у кількості 30 штук, які належать публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Описаними діями публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» спричинено майнову шкоду на загальну суму 2051 грн 83 коп.

Продовжуючи вчинення кримінально караних діянь проти чужої власності, 1 лютого 2018 року, в період часу з 15 годині 15 хвилин до 15 години 20 хвилин, обвинувачений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в торгівельному залі магазину товариства з обмеженою відповідальності «Сільпо Фуд» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 1-а, вчинив замах на таємне викрадення пляшки вина ігристого «MaschioProseccoTreviso extra-dry» об`ємом 0,75 літра вартістю 239 грн 20 коп. та упаковки слабосоленої форелі «Skadi» вагою 250 грам вартістю 172 грн 00 коп., які намагався винести з магазину сховавши товари під курткою, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали його волі, був зупинений працівником охорони.

Загальна вартість належного товариству з обмеженою відповідальності «Сільпо Фуд» майна, замах на таємне викрадення якого вчинив обвинувачений, становить 411 грн 20 коп.

Продовжуючи протиправну діяльність, в період часу з 13 години 59 хвилин до 14 години 01 хвилини 05 лютого 2018 року, ОСОБА_6 , керуючись умислом на таємне викрадення чужого майна, в приміщенні супермаркету «Економ Плюс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, 13, скоїв замах на крадіжку двох пляшок коньяку «Старий Кахеті» об`ємом 0,5 літра вартістю 366 грн 10 коп., які намагався винести з магазину сховавши їх під курткою, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали його волі, будучи зупиненим працівником охорони магазину.

Продовжуючи злочинні дії, обвинувачений 6 лютого 2018 року, о 12 годині 25 хвилин, маючи умисел на викрадення чужого майна, в приміщенні торговельного залу магазину «Торговий центр» товариства з обмеженою відповідальністю «Сейл-К» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Спартака Маковського, 9, вчинив замах на таємне викрадення пляшки коньяку «Царевна Анна» об`ємом 0,5 літра вартістю 415 грн 05 коп., двох банок шпрот «Ризьких» в олії виробництва «FishLine» вагою 160 грам загальною вартістю 55 грн 08 коп., однієї банки шпрот «Ризьких» в олії виробництва «FishLine» вагою 240 грам вартістю 33 грн 05 коп., але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали його волі, будучи зупиненим працівниками магазину.

Загальна вартість належного товариству з обмеженою відповідальності «Сейл-К» майна, замах на таємне викрадення якого вчинив обвинувачений, становить 428 грн 49 коп.

2 серпня 2018 року, приблизно о 10-00 годині, ОСОБА_6 , керуючись умислом на крадіжку чужого майна, в торгівельному залі супермаркету «Брусничка за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 208, таємно викрав з полиці магазину пляшку віскі «JackDanieis» об`ємом 0,5 літра вартістю 301 грн. 07 коп., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Український рітейл».

Окрім описаних епізодів таємного заволодіння чужим майном, 3 лютого 2018 року, приблизно о 10 годині 35 хвилин, обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку чужого майна, в торгівельному залі супермаркету «Варус» за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 7, з торгівельної полиці таємно викрав пляшку віскі «JohnnieWalkerRedLabel» об`ємом 1 літр, вартістю 390 грн 82 коп., який належить товариству з обмеженою відповідальністю «Омега».

Заслухавши доповідь судді; прокурора та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з урахуванням поданих змін до неї; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та змінах до неї, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора з урахуванням поданих до неї змін, колегія суддів вважає їх обґрунтованими, виходячи з такого.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З оскаржуваного вироку убачається, що частину кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 вчинив у 2017 році. Діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому за ч.2 ст.185 КК України, за епізодом правопорушення від 28 серпня 2017 року - на суму 1138 грн 81 коп.

Станом на 01 січня 2017 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 800 грн, тобто розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (2017 рік), передбачених ч.2 ст.185КК України, становив 1600 грн.

Як регламентовано частиною 1 статті 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодом правопорушення від 28 серпня 2017 року становила - 1138 грн 81 коп., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме ніж 1600 грн, колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за епізодом від 28 серпня 2017 року не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність за певні діяння у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Крім того, з оскаржуваного вироку убачається, що частину кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 вчинив у 2018 році. Діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду потерпілим за ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом правопорушення від 2 серпня 2018 року - на суму 301 грн. 07 коп., за епізодом правопорушення від 3 лютого 2018 року на суму 390 грн 82 коп.

Станом на 01 січня 2018 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 881 грн, тобто розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (2018 рік), передбачених ч.2 ст.185 КК України, становив 1762 грн.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом правопорушення від 2 серпня 2018 року становила - 301 грн 07 коп., за епізодом правопорушення від 3 лютого 2018 року становила - 390 грн 82 коп., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме ніж 1762 грн, колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення за епізодом від 2 серпня 2018 року та від 3 лютого 2018 року не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, з оскаржуваного вироку убачається, що частину кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 вчинив у 2018 році. Діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду потерпілим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом правопорушення від 1 лютого 2018 року - на суму 411 грн 20 коп., за епізодом правопорушення від 05 лютого 2018 року на суму 366 грн 10 коп.,за епізодом правопорушення від 6 лютого 2018 року на суму 428 грн 49 коп.

Станом на 01 січня 2018 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 881 грн, тобто розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (2018 рік), передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, становив 1762 грн.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за епізодами правопорушень: від 1 лютого 2018 року становила - 411 грн 20 коп., від 05 лютого 2018 року становила - 366 грн 10 коп., від 6 лютого 2018 року становила - 428 грн 49 коп., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме ніж 1762 грн, колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення за епізодами правопорушень від 1 лютого 2018 року, від 05 лютого 2018 року, від 6 лютого 2018 року не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та положення ст. 417, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами правопорушень від 01 лютого 2018 року, 05 лютого 2018 року, 06 лютого 2018 року, а також за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами правопорушень від 28 серпня 2017 року, 02 серпня 2018 року, 03 лютого 2018 року, підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду в цій частині - скасуванню.

Крім того, санкція ч.2 ст.185 КК України, в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

В свою чергу, відповідно до положень ч.1 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

В той же час, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно з матеріалами провадження, інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, вчинені останнім, в т.ч. 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року.

Таким чином, з моменту вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень минуло понад п`ять років.

За таких обставин, колегія суддів убачає правові підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора (з урахуванням поданих до неї змін) та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року.

Отже, на підставі вищезазначеного, а також вимог ст.417 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року, підлягає скасуванню зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закриттюна підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 49 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, ст.ст.404-405, 407-409, 417 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 з урахуванням поданих змін до неї, задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2024 року, яким визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами правопорушень від 01 лютого 2018 року, 05 лютого 2018 року, 06 лютого 2018 року, а також за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами правопорушень від 28 серпня 2017 року, 02 серпня 2018 року, 03 лютого 2018 року закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 07 серпня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, 10 вересня 2017 року закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» - залишити без розгляду.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою скасувати.

З-під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити за відсутності інших судових рішень щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4