Справа №504/4494/24
Провадження №1-кс/504/462/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

19.12.2024с-ще Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000265, внесеному до ЄРДР 22.10.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, українець за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, гранатометника стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 05.05.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 11.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ч. 4 ст. 71 КК

України частково приєднано 1 місяць та до відбуття всього визначено позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений 12.07.2024 з Арбузинської ВК умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ відлілення поліції № 3 ОРУП № 2 ГУНІ в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000265, внесеному до ЄРДР 22.10.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, в Україні з 18 березня 2014 року розпочався особливий період.

Так, 14 липня 2024 році громадянин ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сили України.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 14 липня 2024 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби у Збройних Силах України. В подальшому, 24.08.2024 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_5 був переведений до зазначеної військової частини на посаду стрільця, де продовжив виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, свідомо став на злочинний шлях за наступних обставин.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді стрільця, у військовому званні солдат, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством час та дату, придбав вогнепальну зброю, а саме АКМ, у кількості двох одиниць, індивідуальні номери яких - ЛИ 2876 1971 р.в. та МЭ 1782 1965 р.в., які є вогнепальною зброєю.

Далі 22.10.2024 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля залізно-дорожньої станції «Східна», що в с. Ілічанка Одеського району Одеської області за координатами 46.593995, 30.786949 був зупинений працівниками СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_5 , дістав із замотаного покривала, яке мав при собі в руках, вогнепальну зброю АКМ, у кількості двох одиниць, індивідуальні номери яких - ЛИ 2876 1971 р.в. та МЭ 1782 1965 р.в., які є вогнепальною зброєю. В подальшому вказана вогнепальна зброя була вилучена працівниками поліції в ході проведення огляду місця події 22.10.2024 в період часу з 18 години 09 хвилин по 19 годину 10 хвилини.

За вищевикладених обставин, 22.10.2024 о 18:00 год. ОСОБА_5 , відповідно до ст. 40, 104, 13, 132, 191, 208-211, 213, 615 КПК України затримано у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

23.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом о/у СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , що під час несення служби 22.10.2024 за адресою: Одеська область Одеський район, с. Ілічанка, станція «Східна» було встановлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав два автомати АК-74, ймовірно калібру 5?45, протоколом огляду місця події від 22.10.2024 на відкритій ділянці місцевості біля станції «Східна», що в с. Ілічанка Одеського району Одеської області, в ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено при собі 2 предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на автоматичну вогнепальну зброю АК - 74 з маркуванням НОМЕР_3 та АК - 74 з маркуванням 1965 МЭ 1782, а також ковдру в яке були обгорнуті два предмети зовні схожі на АК - 74, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка зазначила, що була запрошена в якості понятої під час проведення огляду місця події за адерсою: Одеська область Одеський район, с. Ілічанка, станція «Східна». В ході огляду працівники поліції у гр. ОСОБА_5 вилучили два предмети зовні схожі на автоматичну зброю АК-74. Зі слів ОСОБА_5 дана автоматична зброя належить йому, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що був запрошений в якості понятого під час огляду місця події за адерсою: Одеська область Одеський район, с. Ілічанка, станція «Східна». В ході огляду працівники поліції у гр. ОСОБА_5 вилучили два предмети зовні схожі на автоматичну зброю АК- 74. Зі слів останнього дану автоматичну зброю він привіз зони бойових дій, протоколом обшуку від 22.10.2024 в період часу з 20:49 по 20:57 год. за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_5 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.10.2024, а саме ОСОБА_5 , постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22.10.2024, повідомленням про підозру у вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та іншими матеріалами у їх сукупності.

22.10.2024 о 18:00 год. ОСОБА_5 , відповідно до ст. 40, 104, 13, 132, 191, 208-211, 213, 615 КПК України затримано особу, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

23.10.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

24.10.2024 відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2024.

18.12.2024 постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.01.2025.

Оскільки на теперешній час в рамках даного кримінального провадження не зменшились ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, а зевершити досудове розслідування не видається за можливим з об`єктивних причин, слідчий за погоджєенням з прокурором звертаються до слудчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали подане клопотання, підозрюваного та його захисника, яку заперечували щодо задоволення клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою с винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 пього Колексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які перекопали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («К.-Р. проти Німеччини», 27 листопада 1997, § 57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Крім того, питання обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри перевірялося слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області при обранні відносно останнього відповідного запобіжного заходу та його подальшому продовженні.

Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.10.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою на сток 60 днів, з утриманням на гаупвахті у Збройних силав України, а саме з 22.10.2024 по 21.12.2024 в межах строку досудового розслідування із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдається до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов?язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчинені тяжкого злочину під час іспитового строку, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Також судом встановлено наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, а тому може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування, розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо), втому числі перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на експертів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п?ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строрку запобіжного заходу у вигялді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до строку, який визначений в ухвалі слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області до якого відносно підозрюваного обрано запобіжний захід не видається можливим.

18.12.2024 постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.01.2025.

Неможливість застосування більш м?якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більши м?якими запобіжними заходами по відношенню до нього с: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено, зокрема, застосування запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

B частині визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає, що наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, після застосування запобіжного заходу та визначення розмірі застави, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави необхідно визначити у граничному розмірі, визначеному положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178,179, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНІ в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000265, внесеному до ЄРДР 22.10.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 36 днів, тобто до 23.01.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_5 , заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Код отримувача 26302945, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0005435. Призначення платежу: згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.12.2024, заставна сума за ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_1 .

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та покласти на підозрюваного строком до 23.01.2025, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших, особи які на даний час встановлюються);

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень

3 моменту звільнення з-під варти з гауптвахті у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали встановити до 23.01.2025, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1