490/192/25 16.01.2025
н/п 1-кс/490/401/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 09.01.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_11 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 09.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

В умовах міжнародного збройного конфлікту, майже вся територія Херсонської області з 24.02.2022 знаходилась під окупацією зс рф, у тому числі м. Херсон - з 01.03.2022 по 11.11.2022. На цей час окупованою залишається частина Херсонської області, яка знаходиться на лівобережжі річки Дніпро.

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом - Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Відповідно до ст. 32 Конвенції забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом - Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

У квітні 2022 року (точний час та місце у ході досудового розслідування не встановлені) з метою силового супроводження зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, для придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади та усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Херсонської області, у тому числі міста Херсон, з числа колишніх працівників правоохоронних органів України та представників інших військових формувань рф у порушення ст. ст. 17 і 65 Конституції України невстановленими особами створено не передбачене законами України збройне формування за аналогією зі спецслужбою російської федерації - «Федеральной службой безопасности», якій присвоєно назву «Государственная служба безопасности Херсонской области» (далі - «ГСБ Херсонской области»).

Основним місцем дислокації «ГСБ Херсонской области» визначено захоплену будівлю за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, а місцем для незаконного утримання громадян - підвальне приміщення офісної будівлі, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, яку поєднали з основним місцем розташування шляхом руйнування паркану, що розділяв суміжні прибудинкові території вказаних будівель.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достовірно обізнаним про те, що між російською федерацією та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування «ГСБ Херсонской области» на посаду оперуповноваженого відділу «М» ГСБ в Херсонской области», де у складі з іншими особами з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремлення Херсонської області від України та приєднання її територій до російської федерації, порушуючи ст. ст. 27, 32, 147 Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним силам України.

ОСОБА_6 відкрито носив зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_6 , у вересні 2022 року спільно та за попередньою змовою зі співробітниками «ГСБ Херсонской области» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у нелегальному ув`язненні та жорстокому поводженні з цивільним населенням, а саме катуванні, яке виразилось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) страждань незаконно утримуваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 15.09.2022 приблизно о 14.00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, з метою проведення обшуку прибули до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння та помітивши потерпілого ОСОБА_9 , який зайшов у хвіртку, вказані особи наказали потерпілому зайти в будинок.

Після чого, перебуваючи в зазначеному будинку, ОСОБА_7 , демонструючи та направляючи вогнепальну зброю (пістолет) на потерпілого ОСОБА_9 наказав йому стати до стіни. В цей час ОСОБА_6 почав проводити обшук домоволодіння потерпілого з метою відшукання зброї, грошових коштів та золотих виробів.

У подальшому, не знайшовши бажаних речей, ОСОБА_6 , у присутності ОСОБА_7 та іншої невстановленої особи, маючи на меті вчинити насильницькі дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_9 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 27 Конвенції та ст. 75(2) е, (b) Додаткового протоколу І, усвідомлюючи, що останній є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановки, що склалася, демонструючи шомпол для чистки зброї, який він знайшов в сейфі потерпілого, наказав йому нагнутися та висловив погрозу зґвалтуванням, а саме анального проникнення вказаним предметом, чим спричинив ОСОБА_9 моральні страждання, тобто вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отримавши відмову від потерпілого виконати вказані дії, ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_9 фізичне насильство шляхом нанесення одного удару ногою по його нозі, від чого останній впав на підлогу. У подальшому ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 , одночасно нанесли потерпілому не менше двадцяти ударів кожен ногами в область тулубу та голови, чим порушили вимоги пункту 1 статті 27 (насильство) Конвенції.

Надалі ОСОБА_6 , продовжив проводити обшук домоволодіння ОСОБА_9 , в цей час ОСОБА_7 , тримаючи потерпілого за одяг руками, почав тягати його по підлозі та щонайменше чотири рази піднімав, ставлячи на ноги. Кожного разу, коли потерпілий підводився, ОСОБА_7 застосовував до нього фізичне насильство шляхом нанесення одного удару ногою по ногам потерпілого, від чого останній падав на підлогу.

Після закінчення обшуку будинку та прилеглої території, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою особою, порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції затримали ОСОБА_9 , який участі у бойових діях не брав, тобто був цивільною особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, котра не бере активної участі у бойових діях та опинилася в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання, з метою перевезення до місця нелегального ув`язнення, потерпілого помістили посередині на заднє сидіння автомобіля марки «Сітроєн» чорного кольору. Ліворуч від нього розмістився ОСОБА_8 , праворуч - невстановлена досудовим розслідуванням особа, попереду за кермо авто - ОСОБА_6 , на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_7 .

Під час руху автомобіля, з метою подолання у подальшому будь-якого опору з боку потерпілого, вказані особи почали погрожувати ОСОБА_9 знущаннями над його дружиною та сином, які залишились вдома, та застосували відносно останнього фізичне насильство. Зокрема, ОСОБА_8 спільно з іншою невстановленою особою, сидячи з обох боків відносно потерпілого, нанесли одночасно не менше двадцяти ударів кожен руками по тулубу та голові ОСОБА_9 . Після чого, без будь-яких пояснень, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , які сиділи на передніх сидіннях, нанесли почергово не менше десяти ударів кожен руками по голові потерпілого.

Зупинивши автомобіль у лісосмузі поблизу с. Бехтери Голопристанського району Херсонської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), вказані особи витягли ОСОБА_9 із салону авто та, замотавши його руки та ноги скочем, кинули на землю. З метою подолання будь-якого супротиву з боку потерпілого, останнього прижали ногами до землі, фіксуючи його тіло таким чином в одному положенні на декілька хвилин. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена особа, використовуючи заздалегідь підготовлений спеціальний пристрій, діючи спільно та з єдиною метою, здійснили катування потерпілого ОСОБА_9 електрострумом, яке полягало в нанесенні фізичної шкоди за допомогою передачі електричного струму через дроти до пальців рук останнього, здійснюючи катування до поки він не вирвався зі скочу та не зірвав дроти, внаслідок чого ОСОБА_9 спричинено сильний фізичний біль.

Своїми діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена особа порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер підвального приміщення захопленої будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15 , де він утримувався в нелюдяних умовах до 22 жовтня 2022 року без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

Відразу після ув`язнення ОСОБА_9 , а саме 15.09.2022 в денний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи в одному з кабінетів захопленого приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15 , проводили допит потерпілого з метою отримання інформації про осіб, які перебувають у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України, у тому числі диверсійних розвідувальних групах. У той момент, коли ОСОБА_9 не відповідав на поставлені запитання, ОСОБА_7 застосував до потерпілого фізичне насильство, а саме наніс три удари кулаком в область голови. Намагаючись подолати будь-який опір з боку потерпілого, ОСОБА_7 висловив останньому погрозу катуванням із застосуванням електричного струму за допомогою заздалегідь підготовленого пристрою, який використовувався ним раніше під час завдання тортур потерпілому, та вийшов з кабінету, чим порушив вимоги п. 1 ст. 27 (заборона насильства), п.п. (а.2), (е), ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І (погроза катуванням).

Надалі ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжили допит ОСОБА_9 з метою отримання інформації про співпрацю з силами оборони із застосуванням фізичного насильства та катування.

Не отримавши бажаної інформації на поставлені запитання, ОСОБА_6 у присутності невстановленої особи, застосував до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення не менше 14 ударів пластиковою трубкою в область шиї та голови.

Продовжуючи свої неправомірні дії, а також вимагаючи від потерпілого підписати документи про зізнання у діях, які він не вчиняв, ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_9 заходи фізичного впливу, спрямовані на перекриття доступу повітря до його легень, а саме одягнув поліетиленовий пакет для сміття на голову потерпілого та, використовуючи поясний ремінь, декілька разів затягував його в області шиї на 15-20 секунд, чим завдав йому фізичних страждань, тим самим порушив вимоги статті 147 (катування) Конвенції.

Після здійснення відеозйомки за участі потерпілого ОСОБА_9 , яка мала примусовий характер та містила надання потерпілим неправдивих відомостей про себе, а також підписання документів, зі змістом яких останній не ознайомлювався, ОСОБА_6 повернув ОСОБА_9 до камери підвального приміщення.

У подальшому, впродовж наступних семи діб, приблизно до 22.09.2022, ОСОБА_6 кожного дня у різний час доби, знаходячись в одному з кабінетів захопленого приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, допитував ОСОБА_9 , застосовуючи до нього психологічне та фізичне насильство, що полягало в імітуванні розстрілу шляхом приставляння до тулубу потерпілого пістолету та його перезаряджання, а також нанесенні щоразу не менше 20 ударів руками, ногами та пластиковою трубкою по голові та тілу потерпілого.

22.10.2022 року невстановлені співробітники «ГСБ Херсонской области», примусово вивезли ОСОБА_9 з м. Херсона на узбіччя дороги поблизу невстановленого саду, який розташований в Херсонському районі Херсонської області, де останнього залишено з пакетом на голові, тобто звільнено з місця утримання.

У період ув`язнення ОСОБА_9 постійно утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для тривалого перебування людини, а саме у підвальному приміщенні, без вікон та природнього освітлення, без опалення, з постійно увімкненим світлом або без такого, без будь-яких меблів, підлога не мала жодного додаткового покриття (бетон). Їжу та воду надавали в обмеженій кількості не більше одного разу на день або один раз на декілька днів, що викликало страждання від голоду. Будь-які засоби гігієни не надавались, заборонялось відвідувати вбиральні, що зумовлювало здійснення біологічних потреб безпосередньо у приміщенні для утримання. Потерпілий піддавався вербальним погрозам позбавлення життя або заподіяння тілесних ушкоджень, вимушено слухав страждання інших ув`язнених, які знаходились в сусідніх камерах. Тобто ОСОБА_9 перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_7 та інші невстановлені військові рф порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).

Отже, співробітник «ГСБ в Херсонской области» ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психічних (імітація страти) страждань нелегально ув`язненому ОСОБА_9 з метою отримання інформації, яка його цікавила, тобто у катуванні останнього, а також в утриманні потерпілого в камері непристосованій до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавленні їжі та води (нелюдяне поводження); та вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що полягали у нелегальному ув`язненні цивільної особи, котра перебуває під захистом, а також погрозі зґвалтування ОСОБА_6 потерпілого, чим порушив ст. ст. 27 (заборона насильства), 32 (катування), 147 (нелегальне ув`язнення, катування та нелюдяне поводження) Конвенції та ст. 75(2)(a)(2) (катування), е, (b) (знущання над людською гідністю) Додаткового протоколу І.

24.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

У передбачений законом спосіб повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликався 01,02,03 січня 2025 року до слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_11. Підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Беручи до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, а також те, що останній неодноразово викликався до органу досудового розслідування, шляхом публікації повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_6 06.01.2025 оголошений в розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являється, про причини своєї неявки не повідомляє, слідчий просить про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, пославшись на обставини, у ньому викладені.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, зокрема, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Пунктом 20-1 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України визначено, що тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій ст. 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 5 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, підтверджується даними:

-протоколу огляду від 17.11.2022 офісних приміщень будівлі за адресою: м. Херсон, вул. В. Гошкевича, буд. 12 в ході якого виявлено службові документи щодо організації та функціонування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» та її представників;

-протоколів оглядів приміщень будівлі за адресою: м. Херсон, вул. П. Орлика, буд. 15, у ході яких виявлено місця незаконного тримання громадян - камери, облаштоване місце для незаконного утримання громадян - катівню, предмети, які використовувались для биття, нанесення тілесних ушкоджень незаконно утримуваним громадянам, службові документи щодо організації та функціонування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», у тому числі службові посвідчення представників даного незаконного збройного формування, документи потерпілих, медичні та банківсько-кредитні документи військових рф, за якими останніх можливо ідентифікувати, тощо;

-протоколів оглядів приміщень будівлі Господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18 в ході якого виявлено службові документи щодо організації та функціонування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области»;

-протоколів допиту та слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 , як особу, яку незаконно затримували та незаконно утримували в будівлі за адресою: м. Херсон, вул. П. Орлика, буд. 15.

-протоколу проведення впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 який впізнав співробітника незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» ОСОБА_7 , 1977 року народження, як особу, яка була присутня при незаконному затриманні та обшуку за місцем проживання останнього, а також як особу яка вчиняла фізичне насильство відносно нього, яке полягало у нелюдському поводженні, яке виразилось в заподіянні фізичного болю;

-проведено протоколів допитів потерпілого ОСОБА_10 від 21.01.2023, 17.12.2024 як особу, яку незаконно затримували та незаконно утримували в будівлі за адресою: м. Херсон, вул. П. Орлика, буд. 15 , який зазначив, що 15.09.2022 року до сусідньої камери підвального приміщення ув`язнили громадянина ОСОБА_9 , який був звільнений 22.10.2022 року разом з потерпілим та іншими ув`язненими особами;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.12.2024 р., яка повідомила, що 15.09.2022 року до будинку за місцем її проживання увірвались невідомі чотири (4) особи, які провели обшук у будинку та затримали і вивезли в невідомому напрямку її чоловіка ОСОБА_9 .. Після його зникнення, чоловік вийшов на зв`язок 22.10.2022 року.

-проведено протоколів допитів свідка ОСОБА_12 від 28.08.2023, 13.11.2024, яка повідомила, що ранком 17.07.2022 року вона перебувала на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , та в цей час до неї підійшов невідомий чоловік, який запросив її на допит, з метою урегулювання терміну утримання її чоловіка, якого невідомі особи затримали 12.08.2022 року. Також, 18.07.2022 свідок з`явилась на допит за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15 , у ході якого до особи яка запрошувала на допит свідка, звертались за позивним «ОСОБА_15»;

-протоколу проведення впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 17.12.2024, яка впізнала співробітника незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» ОСОБА_7 , 1977 року народження, як особу, яка запрошувала свідка на допит, та до якої підчас допиту звертались за позивним «ОСОБА_15»;

-протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.05.2024, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем без відома їх власника, володільця або утримувача, а також отримання відомостей, що містяться в електронних інформаційних системах на яких обробляється та зберігається інформація з використанням месенджеру «Telegram»,який містить листування осіб, який користується мобільним терміналом з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_13 ,1970 року народження та особа яка записана в телефонній книзі «ОСОБА_16», де виявлено листування з останнім, документи, фото матеріали, які підтверджують причетність ОСОБА_7 та інших осіб до діяльності нзф «Государственной службы безопасности Херсонской области»;

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів у Південному МРУ АТ КБ «Приватбанк»( на підставі ухвали слідчого судді н/п 1 - кс/490/4550/2024 від 28.11.2024, у ході якого виявлено завірені копі/ сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_7 , 1977 року народження;

-протоколу огляду від 18.10.2024 сторінки «Іnstagram» за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , який згідно наявних матеріалів провадження, використовується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під іменем « ОСОБА_14 ». На вказаній сторінці містяться фотознімки особи чоловічої статі схожої на ОСОБА_7 , у поліцейські формі зв зброєю в руках, зображення документу під назвою «Удостоверение пенсионера МВД России»;

-протоколу огляду від 18.10.2024 сторінки « Миротворець » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якому міститься інформація та відомості про особу на ім`я ОСОБА_7 , та зазначено, що вказана особа - є співробітником окупаційних структур т.зв. «ГСБ Херсонської області», у званні майор, з позивним «ОСОБА_15»;

-протоколу огляду від 15.10.2024 електронного посилання : ІНФОРМАЦІЯ_7 , який містить інформацію про так зване «Отделение полиции №1 - поселок Азовское Министерства внутренних дел по республике Крым РФ», посилання також місять фотознімок особи чоловічої статі схожої на ОСОБА_7 з зазначенням його посади;

-протоколу огляду від 21.10.2024 на веб-сайті «Миротворець» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , з заголовком : « ІНФОРМАЦІЯ_12» на якому міститься інформація про нагородження « медалью орденом за заслуги перед Херсонской областью» ОСОБА_7 та відомості про особу на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у військовому званні - майор, на посаді спеціаліста «отдела специальных операций». Також, до публікації прикріплено фото особи чоловічої статі, схожої на ОСОБА_7

-протоколу огляду від 21.10.2024 електронного посилання : ІНФОРМАЦІЯ_9 , який містить інформацію про так зване «Отделение полиции №1 - поселок Азовское Министерства внутренних дел по республике Крым РФ», посилання також місять фотознімок особи чоловічої статі схожої на ОСОБА_7 з зазначенням його посади.

-Протоколу огляду від 02.01.2025 безкоштовної служба електронної пошти від американської компанії Google «Proton mail» (https://www.mail.me/u/0/inbox), а саме листування між «ІНФОРМАЦІЯ_13» та « ІНФОРМАЦІЯ_10 », де зафаксовано, що 24.12.2024 о 16:22 на пошту з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_10 », відправлено повідомлення із заголовком «Повідомлення про підозру та виклик ОСОБА_7 » з текстом та підкріпленим двома текстовими файлами до повідомлення.

- відповіді ГВКР ІНФОРМАЦІЯ_11 на доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України №71/22/1/109-1124 від 10.02.2023, якою ідентифіковано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з числа представників т.зв. «Государственной службой безопасности Херсонской области», його позивний, посада в системі зазначеного не передбаченого законом збройного формування, установчі відомості.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

24.12.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 01, 02, 03 січня 2025 року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 06.01.2025 р. ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час ОСОБА_6 проживає та перебуває на території м. Маріуполь Донецької, що є тимчасово окупованою територією України.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ймовірно вчинений ним особливо тяжкий злочин, виїхавши на тимчасово окуповану територію України, за викликом слідчого у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про необхідність його прибуття до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України, неодноразово не з`явився, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного, а відтак, і задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 135, 139, 297-1, 297-5, п. 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 09.01.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1