Справа №581/937/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/683/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Липоводолинського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 361 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке вмотивована обґрунтованістю пред`явленого останньому обвинувачення, наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, не зменшилися та є актуальними, а також тим, що строк дії попередньої ухвали, якою обвинуваченому було обрано вказаний запобіжний захід закінчується 01 лютого 2025 року.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року дане клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, тобто до 29 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що задовольняючи вимоги прокурора, суд не врахував рекомендаційний лист командування військової частини НОМЕР_1 про надання згоди ОСОБА_6 на проходження служби за контрактом, та що останній планується на посаду солдата резерву 51 роти військової частини НОМЕР_1 , шпк «солдат» ВОС - 100097А. Крім того, у цьому листі командування в/ч просило ініціювати перед судом розгляд клопотання про скасування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу для подальшого проходження ним військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, згідно ст. 616 КПК України у військовій частині.

На думку апелянта, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, крім того, у останнього буде можливість укласти контракт з ЗСУ та пройти відповідні Військові лікарські комісії.

Про призначення даного провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , який на даний час перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», був повідомлений належним чином, на підтвердження чого з вказаної установи на адресу апеляційного суду повернулась розписка, з клопотаннями про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження виключно за його участі, чи про відкладення судового засідання на іншу дату, не звертався.

У поданому до суду клопотанні, захисник ОСОБА_7 просив здійснити апеляційний розгляд за його участі у режимі відеоконференції з використанням його власних технічних засобів, яке ухвалою від 07 березня 2025 року було задоволено. При цьому, на обов`язковій участі ОСОБА_6 при розгляді поданої апеляційної скарги захисник, також, не наполягав.

Однак, у визначений день та час, захисник ОСОБА_7 у режимі відеоконференції з Сумським апеляційним судом був відсутній і причини, які стали для цього підставою, не повідомив, однак, у подальшому, у телефонному режимі зазначив, що не заперечує щодо розгляду даного провадження у його та обвинуваченого відсутність.

Прокурор подав до суду заяву з проханням здійснити апеляційний розгляд даної справи у письмовому провадженні.

З врахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого, його захисника та прокурора, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, перевіряючи доводи клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 361 КК України, про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на предмет існування заявлених ризиків, суд дійшов висновку про їх актуальність та не зменшення, з врахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження.

При цьому, на спростовування доводів апелянта щодо недоведеності заявлених ризиків, колегія суддів зауважує, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, було обґрунтовано прокурором тяжкістю майбутнього покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, з метою уникнення якого останній може вчинити дії щодо переховування від суду, за відсутності, в тому числі, у нього міцних соціальних зв`язків.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів за попередньою змовою з іншими обвинуваченими, з якими має дружні відносини і може вплинути на них шляхом примушування змінити їх показання на свою користь.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що вказаний ризик існує не лише на початковій стадії кримінального провадження, а й на стадії, зокрема, судового розгляду до моменту безпосереднього отримання в судовому засіданні показань свідків, потерпілих та інших обвинувачених, що було вірно враховано судом при прийнятті оскаржуваного рішення та знайшло своє відображення в ньому.

Також, колегія суддів зауважує, що обставин на підтвердження існування ризику готування обвинуваченого до вчинення чи вчинення ним іншого кримінального правопорушення судом встановлено не було і в цій частині доводи клопотання прокурора було визнано недоведеними.

Проте, з врахуванням встановлених ризиків, суд дійшов висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановивши, при цьому, обставин, які б свідчили про те, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі, та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість, підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно практики ЄСПЛ, врахування судом тяжкості вчиненого кримінального правопорушення має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Крім того, колегія суддів цілком погоджується з висновком судді суду першої інстанції що рекомендаційного листа командування військової частини про надання згоди на проходження ОСОБА_6 військової служби за контрактом недостатньо для скасування чи зміни останньому запобіжного заходу, порядок якого встановлений ст. 616 КПК України, на що захисник посилається і в апеляційній скарзі, а інших беззаперечних доводів, за яких у задоволенні клопотання прокурора слід було б відмовити, апелянтом не наведено і у даному випадку продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4