Справа № 464/713/25
пр.№ 1-кс/464/126/25
У Х В А Л А

30 січня 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей за її заявою до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_3 29.01.2025 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 20.01.2025. Просить зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що вона 20.01.2025 звернулась до спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону із заявою про злочин в порядку ч.1 ст.60 КПК України, стосовно того, що її сина ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «Ford Fusion», 12.01.2025 близько 12:00 год у м.Львові на пр.Свободи на мобільному блокпості було зупинено працівниками поліції і у подальшому йому повідомили, що причиною зупинки є перевірка військово-облікових документів. Коли її син сказав, що військово-облікових документів у нього немає, працівник поліції запропонував прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що син погодився. Надалі, прибувши у ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син був скерований на військово-лікарську комісію до Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Навроцького, 23. За результатами проходження військово-лікарської комісії, її син ОСОБА_5 був визнаний придатним до військової служби, хоча кожному з працівників комісії він наголошував, що з дитинства хворіє хронічною хворобою, а саме бронхіальною астмою з алергічним компонентом, відтак зазначає, що даний огляд відбувався формально, оскільки результат військово-лікарської комісії не відповідає його стану здоров`я. Надалі, 13.01.2025 її син був направлений до Старичівського військово-навчального центру для проходження військової підготовки. З приводу наведеного, вона звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, однак її заява була скерована за належністю до відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області. Усі обставини по факту скоєного кримінального правопорушення детально були викладені в письмовій заяві, однак уповноваженою особою відділу поліції не було виконано вимоги ст. 214 КПК України, а саме не внесено відомості в ЄРДР за її заявою впродовж 24-х годин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, що наведені в такій, просила скаргу задовольнити.

На адресу відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області скеровувався виклик уповноваженого представника в судове засідання, однак такий в судове засідання не з`явився.

Разом з тим, до суду надійшов лист заступника начальника СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про те, що 28.01.2025 надійшло звернення ОСОБА_3 щодо протиправних дій відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості по зазначеному зверненні зареєстровано в цей же день в Журналі єдиного обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області за №3166. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР не вносилися та відповідно до Інструкції про порядок ведення Єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, проведення перевірки доручено працівникам сектору превенції.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Так, відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що обов`язок доведення підставності заявленої вимоги у даному випадку покладається на скаржника.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому.

Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 761/20985/18).

У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18 зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань» (постанова).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з долученої до скарги копії заяви про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій просила внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ст. 384 КК України - «Введення в оману суду або іншого уповноваженого органу». Разом з тим, у скарзі просить внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України - «Службова недбалість».

Як встановлено в ході розгляду скарги, відомості до ЄРДР не були внесені за заявою ОСОБА_3 від 20.01.2025, така була зареєстрована в ЖЕО за №3166 та на даний час проводиться перевірка сектором превенції відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Заявником ОСОБА_3 ні в скарзі, ні під час розгляду такої, не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та не надано відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, зокрема щодо часу, місця та способу вчинення такого. Фактично обґрунтування скарги ОСОБА_3 зводиться до її незгоди із висновком військово-лікарської комісії, яким визнано придатним для військової служби її сина ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у скарзі та долучених матеріалах відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення працівниками Військово-лікарської комісії кримінального правопорушення. В ході розгляду скарги не встановлено будь-яких вагомих обставин, існування котрих обґрунтовує необхідність розпочати досудове розслідування за поданою заявою про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Із врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей за її заявою до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7