1-в/205/200/25
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого, відповідно до якого останній просить привести у відповідність його покарання, у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому, вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Так, вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він викрав та намагався викрасти майно потерпілих, а саме: 04.11.2021 на суму 3775 гривень, 10.11.2021 на суму 2265 гривень, 22.11.2021 на суму 3775 гривень, 25.11.2021 на суму 5888 гривень, 27.11.2021 на суму 6040 гривень, 29.11.2021 на суму 6052 гривень 80 копійок, 01.12.2021 на суму 4530 гривень, 07.12.2021 на суму 3775 гривень, 09.12.2021 на суму 6379 гривень, 10.12.2021 на суму 697 гривень 71 копійка, 16.12.2021 на суму 4530 гривень, 17.12.2021 на суму 7196 гривень 22 копійки, 22.12.2021 на суму 5205 гривень 50 копійок, 27.12.2021 на суму 1905 гривень 40 копійок, 11.01.2022 на суму 3775 гривень, 14.01.2022 на суму 6457 гривень 75 копійок, 20.01.2022 на суму 3776 гривень, 21.01.2022 на суму 3618 гривень 30 копійок, 16.02.2022 на суму 3775 гривень, 16.02.2022 на суму 1510 гривень та 18.02.2022 на суму 1754 гривні 46 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2021 році становила 2270 грн.

В цей же час, вартість викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Таким чином, оскільки суми викраденого майна за епізодами злочинної діяльності від 10.11.2021, 10.12.2021, 27.12.2021, 16.02.2022 та від 18.02.2022 не перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині підлягає задоволенню, а вказані епізоди злочинної діяльності підлягають виключенню з вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року.

В той же час, оскільки вартість викраденого майна за іншими епізодами злочинної діяльності за які ОСОБА_3 засуджено вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння клопотання засудженого в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, як зазначалось вище, ОСОБА_3 засуджений також й вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року за те що він 17.03.2022 викрав майно на суму 1477 гривень та 17.03.2022 намагався викрасти майно на суму 3377 гривень 50 копійок.

Оскільки сума викраденого майна за епізодом закінченого викрадення чужого майна від 17.03.2022 не перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині також підлягає задоволенню, а вказаний епізод злочинної діяльності підлягає виключенню з вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року з виключенням посилання суду на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

В цей же час, оскільки сума викраденого майна за епізодом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна від 17.03.2022 перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині не підлягає задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 2, 372, 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК за епізодом злочинної діяльності від 17 березня 2022 року та з мотивувальної частини вироку посилання суду на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Виключити з мотивувальної частини вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за епізодами злочинної діяльності від 10.11.2021, 10.12.2021, 27.12.2021, 16.02.2022 та від 18.02.2022.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Овідіопольського районного суду від 23 лютого 2023 року, остаточно вважати засудженим ОСОБА_3 до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В задоволенні іншої частини клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1