КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 січня 2025 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у тому місті по АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, -

за участю: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , до 21 лютого 2025 року, включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

Зокрема, захисник ОСОБА_5 просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Захисник ОСОБА_6 просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або визначити заставу або застосувати домашній арешт з 23:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що з повним текстом оскаржуваного рішення сторона захисту ознайомилася 06 січня 2025 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу подано 07 січня 2025 року. З цих підстав вважає, що строк на апеляційне пропущено з поважних причин та просив його поновити.

Захисники вважають оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що подане клопотання не підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, з підстав викладених у скарзі.

На думку сторони захисту, підозра є нобгрунтованною, оскільки долучені до клопотання матеріали не підтверджують причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину та ґрунтується на припущеннях та показах працівників поліції та хибних показах невстановлених осіб, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Також, стороною обвинувачення не надано доказів неможливості застосування до ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі або визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що зібрані у ході досудового розслідування докази є неналежними та недопустимими.

Посилається на позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, місце реєстрації та проживання у м. Києві, сприяв в обороноздатності держави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_6 зазначив, що із повним текстом оскаржуваного рішення він ознайомився 06 січня 2025 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу подано 07 січня 2025 року. Колегія суддів вважає, що з наведених підстав строк підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27 жовтня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000538, за підозрою, у тому числі ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

21 травня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.. 208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

20 грудня 2024 року слідчий СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру строком до 21 лютого 2025 року, включно.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для продовження цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та позицію захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, слідчим суддею, всупереч доводам апеляційних скарг враховано заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Крім того, відповідно до положень, передбачених п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя з урахуванням обставин, визначених у статтях 177 та 178 цього Кодексу не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя вірно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Доводи захисника ОСОБА_5 , щодо непідсудності клопотання Голосіївському районному суду м. Києва є необґрунтованими.

Зокрема, до матеріалів провадження долучено постанову прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 від 27 жовтня 2023 року про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023, якою проведення досудового розслідування доручено слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві (а.с. 33-34, т. 1).

Постановою заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 про внесення змін до постанови про призначення групи слідчих від 20 травня 2024 року, серед іншого, визначено місцем проведення досудового розслідування місця розташування відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві, в тому числі за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114 (Голосіївський район міста Києва (а.с.27-32, т. 1).

Відтак, клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Посилання захисників на позитивні характеризуючі данні про особу підозрюваного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, місце реєстрації та проживання у м. Києві, сприяв в обороноздатності держави, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та наявності обставин, які виправдовують подальше обмеження права його на свободу. Оскаржуване рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено. Даних, які б унеможливили подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року. відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 752/4838/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження 11сс/824/1156/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК