Провадження №1-кп/243/418/2025
ВИРОК

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувалося в приміщенні будівлі суду, кримінальне провадження №0000992 від 01.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, одруженого, який має середню-спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України -,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024, приблизно о 11 годин 30 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним, належним йому автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3110» державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись разом з пасажиром ОСОБА_4 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, по автодорозі «00537» сполученням «Слов`янськ-Пришиб» зі сторони вул. Літературна, в напрямку вул. Генерала Батюка м. Слов`янська Краматорського району, Донецької області, де в районі нерегульованого Т-подібного перехрестя автодороги «00537» сполученням «Слов`янськ-Пришиб» та вул. Курської, м. Слов`янська, Краматорського району, Донецької області, всупереч вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

діючи необережно проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, втратив керування транспортним засобом, внаслідок чого, виїхав на ліве узбіччя по ходу свого руху, де допустив некерований виїзд у кювет та наїзд на дерево передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки «ГАЗ» моделі «3110» державний номерний знак « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми голови, грудної клітки, правої верхньої кінцівки, закритого перелому обох кісток правого передпліччя, закритого перелому 7 ребра праворуч, поперечного перелому остистого відростку VI шийного хребця, забійної рани лоба праворуч, верхнього віка правого ока, садна спинки носу, забою шийного відділу хребта, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_5 , порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що 31.10.2024 року, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він керував автомобілем «ГАЗ 3110», в кому перебував в якості пасажира ОСОБА_4 . На автодорозі в районі «Рибгосту» м. Слов`янська він втратив керування автомобілем та допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження. Щиро розкаявся у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, просив суд призначити обвинуваченому найменш суворе покарання, будь-які претензії до обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу останнього.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у здійсненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості ушкодження, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, підвищену суспільну небезпечність порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, а також наявні обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, приймав участь у слідчих діях щодо з`ясування обставин вчинення злочину, та повідомив їх суду, потерпілий до нього будь-яких претензій не має.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без його ізоляції від суспільства. Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

З огляду на те, що законодавець, наголошуючи на підвищеній суспільній небезпеці порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які перебувають у стані сп`яніння, посилив кримінальну відповідальність за вказаний вид правопорушення, передбачивши її у ст. 286-1 КК України, суд не знаходить правових підстав для застосування положень, передбачених ст. ст. 69, 75 КК України.

При цьому, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його негативні наслідки, ступінь їх тяжкості, суд вважає необхідним застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 ріки.

Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Під час досудового розслідування було проведено технічні експертизи транспортного засобу № СЕ-19/105-24/7987-IТ від 10.11.2024 та № СЕ-19/105-24/8399-IТ від 26.11.2024. Загальна вартість проведених експертиз склала 4775 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати проведених експертиз по даному кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ч. 4 ст.174 КПК України та з метою вирішення питання щодо долі речових доказів, суд, вбачає підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада2024 року на автомобіль марки «ГАЗ» модель «3110» державний номерний знак « НОМЕР_1 », - скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп. в дохід держави.

Речові докази у справі:

автомобіль марки «ГАЗ» модель «3110» державний номерний знак « НОМЕР_1 », після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 за належністю.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1