Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/2569/25
1 - кп/490/1297/2025
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002028 від 19.03.2025р., щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської област, громадянину України, з середньою - спеціальною освітою, неодружений, якийзареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшло для розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002028 від 19.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В поданому до суду клопотанні прокурор зазначив, що 04.03.2021 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 з одного боку, та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_4 з іншого боку укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу, строком на три роки.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2021р. № 55, ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду гранатометника 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, визначено таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2021р. № 257, матроса ОСОБА_4 звільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 04.03.2021р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, 14.06.2023р., матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби в пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 розташованому на території Миколаївської області, яке не розголошується з урахуванням умов воєнного стану, чим розпочав кримінально протиправну діяльність, яка проявилась у незаконному перебуванні поза межами місця служби, проведенні часу на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, прихованням своєї належності до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби без поважних причин, до 20.06.2023р.

20.06.2023р. матрос ОСОБА_4 добровільно прибув Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул. Нікольська 18а, м. Миколаїв), де останній повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухилявся від військової служби, на території Центрального району м. Миколаєва та надалі добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Зазначені дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю та щиро розкаявся; запевняв суд, що зробив належні висновки та має намір продовжити військову службу. Клопотання прокурора підтримав в повному обсязі та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки щиро бажає продовжити військову службу.

Суд, дослідивши клопотання та додані нього матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжено, наразі воєнний стан в Україні не припинено та не скасовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З документів досліджених судом в судовому засіданні встановлено, що матрос ОСОБА_4 проходив військову службу таперебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

19.03.2025р. ОСОБА_4 повідомлено про підозрув тому, що він 14.06.2023р. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби в пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 розташованому на території Миколаївської області, яке не розголошується з урахуванням умов воєнного стану, та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, до 20.06.2023р., коли добровільно прибув Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул. Нікольська 18а, м. Миколаїв), де останній повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухилявся від військової служби, на території Центрального району м. Миколаєва та надалі добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підозрюваним ОСОБА_4 подано письмову заяву, в якій він вказує, що надає добровільну згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та добровільно виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. Добровільність вказаної позиції підозрюваним була підтверджена і під час судового засідання.

Командир військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 надав письмову згоду від 11.02.2025р. за № 474 на проходження військової служби ОСОБА_4 на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_3 .

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби, командир військової частини НОМЕР_3 надав згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_3 , суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження № 0002028 від 19.03.2025р.

Під час розгляду клопотання судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частин (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. ст. 203, 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002028 від 19.03.2025р., - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1