Справа № 211/4061/25
Провадження № 1-кс/211/741/25
У Х В А Л А

іменем України

про арешт майна

22 квітня 2025 року

Слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000057 від 18.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись із даним клопотанням, дізнавач сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 18.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

18 квітня 2025 року до чергової частини ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що працівником поліції ОСОБА_4 спільно з рибоохоронним патрулем у "Молодому парку" м. Дружківка на березі річки Казенний Торець був виявлений гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займався незаконним рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

18.04.2025 в період з 14 год. 45 хв. до 15 год. 20 хв. під час проведення огляду місця події ділянки місцевості, яка розташована у «Молодому парку» м. Дружківка на березі річки Казенний Торець за координатами 48,62760, 37,50463 за участю головного державного інспектора ОВБР ОСОБА_6 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: одна рибацька ліскова сітка L-8 м (довжина), h 0,5 м (висота), F - 30 мм (розмір ячиї), яка була поміщена до сейф-пакету №PSP4260738 та риба у кількості 15 одиниць окунь звичайний, яка була поміщена до сейф-пакету №PSP4260737.

Постановою дізнавача від 18.04.2025 вилучене майно визнано речовими доказами, оскільки є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України. Вилучена рибацька саморобна ліскова сітка зберігається у відділі поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Свіжу рибу у кількості 15 од. окунь звичайний, у сейф-пакеті №PSP4260737, у зв`язку відсутності умов для її зберігання у ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, передано на зберігання ФОП ОСОБА_7 , яка зберігатиме рибу за адресою: Донецька область, Краматорський р-н, смт Олексієво-Дружківка, вул. Центральна 130, у морозильній камері магазину «Перехрестя».

У зв`язку з цим дізнавач зазначає, що арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов?язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також використання вказаного майна в якості речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дізнавач ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій просить клопотання про арешт майна розглянути без його участі та просить його задовольнити.

ОСОБА_8 надав до суду заяву в якій просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

На підставі ст. 214 КПК України вказана подія 18.04.2025 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 249 КК України.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 171 КПК України, законодавець зобов`язує сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, зазначити наступне: підстави і мету такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до положень ст. 170 та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, щосвідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майна; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, як встановлено, що вилучені предмети можуть потенційно містити сліди злочину, відтак слідчий суддя погоджується, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, а саме: одна рибацька ліскова сітка L-8 м (довжина), h 0,5 м (висота), F - 30 мм (розмір ячиї); риба у кількості 15 одиниць окунь звичайний, на яке дізнавач просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні відчуження, користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000057 від 18.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України - задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права відчуження, розпорядження, користування майном, що вилучене 18.04.2025, а саме на:

- одну рибацьку ліскову сітку L-8 м (довжина), h 0,5 м (висота), F - 30 мм (розмір ячиї), що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- рибу у кількості 15 одиниць окунь звичайний, яку було передано на зберігання ФОП ОСОБА_7 , яка зберігає рибу за адресою: Донецька область, Краматорський р-н, смт Олексієво-Дружківка, вул. Центральна 130, у морозильній камері магазину «Перехрестя».

Питання щодо місцезнаходження та зберігання вказаного майна до остаточного прийняття рішення у даному кримінальному провадженню залишити на вирішення ВП №1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, з урахуванням вимог постанови КМУ №1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1