Провадження №1-в/127/154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці, клопотання захисника ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, яким ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України, та засуджено до семи років позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що в засудженого на утриманні знаходиться двоє малолітніх доньок, для яких він єдиний годувальний, також, на утриманні та під опікою перебуває його батько, який є інвалідом 2-ї групи, хворіє на ряд важких захворювань та потребує сторонньої допомоги і догляду, перебуваючи в безпорадному стані, викладені вище обставини є підставою для відстрочки виконання вироку, оскільки перебування ОСОБА_4 під вартою з метою відбування покарання може тягнути тяжкі наслідки для нього, та його батька, який через важкий стан здоров`я відсутність допомоги може померти.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання захисника про відстрочку виконання вироку суду, оскільки ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, тому відстрочка виконання вироку суду стосовно нього не допускається відповідно до приписів ч. 2 ст. 536 КПК України.

Дослідивши клопотання захисника та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання зокрема, про відстрочку виконання вироку.

Так, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Даний вирок не набрав законної сили, оскільки був скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, яким ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, пробаційного нагляду, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі: 1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання; 2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким; 3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Разом з цим, приписами ч. 2 ст. 536 КПК України визначено, що відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

В своїй заяві захисник не навів жодної з підстав, перелічених в частині 1 ст. 356 КПК України, наявність яких була б приводом для вирішення питання про можливість відстрочки виконання вироку.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відстрочка виконання вироку в цьому випадку не допускається, оскільки це прямо заборонено приписами ч. 2 ст. 536 КПК України.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, стосовно засудженого ОСОБА_4 , є незаконним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 376, 536, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, стосовно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області на протязі семи днів з дня її оголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1