Справа № 524/2476/25
Провадження №1-кп/524/464/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження № 0002230 від 13.10.2024 року

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, ФОП, депутатом, учасником бойових дій не являється, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов вказаний обвинувальний акт та ухвалою суду призначено судове засідання у кримінальному провадженні.

У судовому потерпілою ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Згідно матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002230 від 13.10.2024 року, 12 жовтня 2024 року приблизно о 23 год. 05 хв., у темний час доби, не освітленій міським електроосвітленням, опадів в вигляді дощу, при мокрому асфальтобетонному покритті по вул. Свіштовській, поблизу буд. З, в м. Кременчуці Полтавської області, в напрямку від просп. Лесі Українки до с. Омельник, керуючи транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 .

У цей же час, у попутньому напрямку відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вздовж правого краю проїзної частини дороги, рухалися пішоходи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рухаючись у заданому напрямку, водій ОСОБА_5 , в момент об`єктивного виявлення ним виникнення небезпеки для руху, а саме зміни дорожньої обстановки у вигляді появи рухомого об`єкту, які рухаються у попутньому напрямку відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вздовж правого краю проїзної частини дороги, наближаючись до рухомого об`єкту у вигляді пішоходів, порушив вимоги п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкод, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 до швидкості руху пішоходів для уникнення наїзду, внаслідок чого допустив наїзд керованим ним автомобілем ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 ..

Внаслідок наїзду, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №157 від 11.02.2025, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: лінійний перелом кульшової западини та клубової кістки справа, рвана рана внутрішньої поверхні лівого стегна, садна кінцівок; після травматична нейропатія лівого малогомілкового нерва та правого малогомілкового нерва; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з ретроградною амнезією, і за ступенем тяжкості в своїй сукупності відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117- 25/2998-ІТ від 14.02.2025, в умовах заданої події водій автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд шляхом застосування своєчасних мір гальмування з метою зниження вибраної швидкості свого руху рівної 50 км/год. до швидкості руху пішохода.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , заявив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за обставин, які вказані в обвинувальному акті , визнає в повному обсязі та погоджуються із усіма встановленими державним обвинуваченням обставинами, повністю відшкодував потерпілій завдані кримінальним правопорушенням збитки та примирився з нею, розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені йому судом та наполягає на задоволенні клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила, що вона вибачає обвинуваченого, примирилась із ОСОБА_9 , який відшкодував їй шкоду завдану злочином.

Заслухавши учасників судового провадження , дослідивши надані під час розгляду клопотання на його обґрунтування докази, суд приходить до таких висновків.

П.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України), що також кореспондується із вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Аналізуючи, передбачені ст.46 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, яке із врахуванням положень ст.12 КК України віднесене до категорії необережних нетяжких злочинів та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України. Під час кримінального провадження не встановлено того, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_5 , раніше не судимий , тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення;

- потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 примирилися, потерпіла прийняла вибачення останнього в результаті вільного волевиявлення та відсутності на нього будь-якого неправомірного впливу;

- обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, про що свідчать пояснення обвинуваченого та потерпілої надані суду, а також відсутність цивільного позову.

Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Відтак, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є обов`язком, а не правом суду, клопотання сторони захисту безумовно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України .

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, на який накладено арешт, суд враховує позицію сторін, згідно з якими відповідний автомобіль, на який накладено арешт, підлягає залишенню законному володільцю, а арешт, накладений на нього, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 3979 грн. 50 коп., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.10.2024 року на автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 скасувати .

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернутий власнику на відповідальне зберігання залишити останньому за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_10