Cправа №505/550/25
Провадження №1-кс/505/505/2025
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2025 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000114, розпочатого 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №-0000114, розпочатого 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2025 до Подільського РУП надійшла письмова заява громадянки ОСОБА_5 про те, що на протязі 2024 року її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло її малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якої не виповнилося чотирнадцятилітнього віку, з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

10.02.2025 о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України. В ході особистого обшуку затриманого підозрюваного ОСОБА_6 , в кишені куртки виявлено мобільний телефон марки «iPhone-13», панель сріблястого кольору в чохлі резиновому чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 , який вилучений у прозорому герметичному поліетиленовому сейф-пакеті №CRI1221850 з логотипом «Національної поліції України» та може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні №-0000114 від 10.02.2025 за ч.4 ст.152 КК України.

Слідчий зазначає, що вказаний предмет являється речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на нього необхідно накласти арешт, із забороною його використання та розпорядження, що у подальшому дасть можливість оперувати ними при подальших слідчих та процесуальних діях та для прийняття у проваджені законного рішення. Необхідність накладення арешту пов`язана з тим. що вилучені предмети є доказом злочину. У такому випадку, існують ризики пошкодження, знищення, зміни, тощо, що не дасть можливість провести огляд та використання вилученого, в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Від слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надала до суду письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являється предметом кримінально протиправних дій та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000114, розпочатого 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №-0000114 на мобільний телефон марки «iPhone-13», панель сріблястого кольору, в чохлі резиновому чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 .

Визначити місцем зберігання речового доказу - камеру зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1