Єдиний унікальний № 946/789/25
Провадження № 1-кп/946/318/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 квітня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0001458, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Судове засідання проводиться без участі потерпілої, оскільки за змістом ч. 1 ст. 193 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється лише за участю прокурора та обвинуваченого, участь інших учасників судового провадження не передбачена.

Суть питання, що вирішується

1.20.03.2025 прокурор ОСОБА_4 під час судового засідання подала клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою розгляду якого судом був наданий дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в судовому засіданні з розгляду цього клопотання.

2.Клопотання прокурора ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу має бути невідкладно розглянуте судом, оскільки ОСОБА_3 був затриманий та здійснений його привід до суду.

3.Прокурор в клопотанні про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу послалась на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнути відповідальності та покарання за злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, оскільки він за судовими викликами до суду не з`явився, а також ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності у цьому кримінальному провадженні в період іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком за вчинення також тяжкого злочину також проти власності.

Встановлені судом обставини

4.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання, просила застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що він не з`явився до суду у м.Ізмаїл, оскільки хворів і у нього не було коштів на лікування, тому виїхав із с. Утконосівка до м. Ізмаїл на роботу, телефон він втратив та не мав можливості повідомити суд про причину неявки. ОСОБА_3 також не міг пояснити, чому він мав можливість у хворобливому стані приїхати у м. Ізмаїл на роботу, і не мав можливість у цьому ж стані, перебуваючи в м. Ізмаїлі, з`явитися до суду та повідомити про своє місцезнаходження, пославшись на свою необачність. Але запевнив суд, що у майбутньому не допустить такої легковажної поведінки. Захисниця ОСОБА_5 зазначила, що у ОСОБА_3 є жінка, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, є дитина, є постійне місце проживання, а тому висловила думку, що достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, також звернувши увагу суду на те, що одна лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

6.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК (тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років) надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 04.02.2025, ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 11.02.2025 був призначений судовий розгляд на 04.03.2025, про що обвинувачений ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, що підтверджується технічним записом та журналом судового засідання, а також розпискою обвинуваченого, але воно було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого на 20.03.2025, про що обвинувачений знову був повідомлений належним чином. Судом також був застосований привід обвинуваченого. Таким чином, на судові засідання, призначені на 04.03.2025 та 20.03.2025, обвинувачений кожного разу отримував судові виклики в електронній формі, що підтверджується відповідними довідками, однак він до суду жодного разу не з`явився. Таким чином застосованими судом заходами забезпечення кримінального провадження у виді двох судових викликів та одного приводу не вдалося забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні. Так, відповідно до рапорту поліцейського за місцем проживання обвинувачений був відсутній та, хоча він і зареєстрований за відомою адресою, але зі слів родичів обвинувачений веде аморальний спосіб життя, та постійного місця проживання не має, зв`язок з ним вони не підтримують. Крім того, відповідно до письмових пояснень рідного брата обвинуваченого, останній дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але фактично він там не проживає, зв`язок з ним він також не підтримує.

7.Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 20.03.2025 року постановив ухвалу про оголошення розшуку обвинуваченого, про дозвіл на затримання з метою приводу та про зупинення судового провадження.

8.23.04.2025 ОСОБА_3 був затриманий, що підтверджується відповідним протоколом, та 23.04.2025 він доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

9.Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, а саме за ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, строком на два роки.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

10.Суд, розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.

11.Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

12.За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК, суд може постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор доведе наявність всіх обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

13.Про ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду свідчить те, що він не з`явився за викликами в судові засідання, а також те, що він змінив місце проживання та не повідомив про це суд, у зв`язку з чим судом був оголошений його розшук, тобто в даному випадку доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 переховувався від суду. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 не тільки не обґрунтував поважність причини неявки, а й жодного разу всупереч встановленого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК обов`язку не повідомив суд про неї. Суд відкидає посилання обвинуваченого на те, що він не з`явився до суду у зв`язку з хворобою, а також у зв`язку з відсутністю коштів, адже наявність хвороби та відсутність коштів не звільняє обвинуваченого від обов`язку, встановленого п. 1 ч.7 ст. 42 КПК, з`явитися до суду, а також завчасно повідомити суд про причину неприбуття. При цьому вибір способу такого повідомлення повністю покладається на розсуд обвинуваченого. Більше того, обвинувачений не зміг пояснити, чому він мав можливість у хворобливому стані приїхати у м. Ізмаїл на роботу, і не мав можливість у цьому ж стані, перебуваючи в м.Ізмаїлі, з`явитися до суду та повідомити про своє місцезнаходження, пославшись на свою необачність. Обвинувачений зобов`язаний відповідально ставитися до виконання своїх процесуальних обов`язків, самостійно проявляти розумний інтерес та цікавитися станом судового розгляду кримінального провадження відносно нього, надавати актуальні відомості про контактні номери його телефонів, у тому числі й про зміну свого номеру телефону, враховуючи, що він раніше вже погодився на здійснення його виклику в електронній формі через SMS-повідомлення, надавши суду відповідну заяву. І з точки зору здорового глузду суду об`єктивно не можуть бути відомі такі обставини як зміна номеру телефону чи втрата телефону обвинуваченим, коли він про це не повідомив суд. Як раз така поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 й свідчить про його ухилення від суду та від виконання своїх процесуальних обов`язків. Таким чином в даному випадку, на думку суду, доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 переховувався від суду.

14.Крім того, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у цьому кримінальному провадженні у вчиненні тяжкого злочину проти власності в період іспитового строку, встановленого йому вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2024, яким він засуджений за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК, тобто за вчинення також тяжкого злочину також про власності, то існує висока вірогідність того, що він може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. А це свідчить, що прокурором доведений і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

15.При вирішенні клопотання прокурора, суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (42 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, у нього немає утриманців, він ніде офіційно не працює. Посилання захисника ОСОБА_5 про наявність у обвинуваченого жінки, з якою він проживає однією сім`єю, а також дитини, жодним чином не підтверджені, навіть сам обвинувачений в судовому засіданні не зазначив про це. А посилання захисника ОСОБА_5 на те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання суперечить наявним у справі матеріалам, зокрема поясненням рідного брата обвинуваченого про те, останній не проживає за місцем реєстрації, постійного місця проживання не має, веде аморальний спосіб життя.

16.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

17.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 22 червня 2025 року. При цьому суд погоджується із захисником ОСОБА_5 на те, що одна лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, але звертає увагу на те, що підставою для цього являється не тільки тяжкість покарання, що чітко вбачається з вищевикладеного.

18.Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК, у зв`язку з чим, враховуючи особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, а також його майновий стан, суд вважає за доцільним визначити ОСОБА_3 заставу у мінімальному розмірі, встановленого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, а саме у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 грн (20 х 3 028 грн), з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2 3 ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Застосувати відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 22 червня 2025 року.

3.Строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого під вартою закінчується 22 червня 2025 року.

4.Визначити ОСОБА_3 заставу, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 грн, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти та буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Обвинувачений ОСОБА_3 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

5.У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього обов`язки на строк до 23 червня 2025 року, передбачені п.п. 2 3 ч. 5 ст. 194 КПК, а саме: не відлучатися із с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в якому обвинувачений проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

6.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

7.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

8.Наявна ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1