Справа № 544/113/25
пров. № 1-кп/544/67/2025
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

іменем України

11 квітня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Соборна,41 обвинувальний акту кримінальному провадженні,унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000482 від 15.11.2024, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , одруженої, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , 2018 року народження, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, громадянки України, із середньою освітою, працює в ТОВ «Пирятинський сирзавод», раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 200, ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України,

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

05.11.2024 о 11 год. 03 хв. ОСОБА_3 , перебувала за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , котрі зберігалися на її рахунку в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк».

Так, ОСОБА_8 із метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілої ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк», яка згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що вона не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , попередньо знаючи комбінацію паролю- доступу користувача, з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власниці, на її мобільному телефоні марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM, ввела логін та пароль для входу до автоматизованої інформаційної системи «Приват24» та отримала доступ до персональних даних ОСОБА_7 , у результаті чого несанкціоновано втрутилась в роботу автоматизованої (інформаційної) системи AT КБ «ПриватБанк» та отримала доступ до банківського рахунку ОСОБА_7 по банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 .

Разом із цим, 05.11.2024 о 11 год. 03 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілій ОСОБА_7 облікового запису в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк» та отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, достовірно знаючи, що у відповідності до положень п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безготівкове переведення коштів здійснюється на підставі документів на переказ - електронного або паперового документа, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_7 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , неможливе без документа на переказ, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк», підробила електронний документ на переказ - квитанцію (ID транзакцію) №P24AD1595 від 05.11.2024, у якій зазначила завідомо недостовірні відомості щодо наміру ОСОБА_7 здійснити переказ коштів в сумі 4020 грн. із банківського рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на банківську картку банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з рахунком НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_9 , домовившись про це попередньо з останнім.

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, для забезпечення несанкціонованого перерахунку вищевказаних коштів, з використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_7 , за допомогою її мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM, спрямувала завідомо підроблений платіжний документ - квитанцію (ID транзакцію) №P24AD1595 від 05.11.2024 в обробку платежів, чим незаконно надала банку наказ про перерахунок коштів потерпілої.

Крім цього, 06.11.2024 ОСОБА_3 прибула в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, маючи при собі банківську картку, випущену в AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», котру попередньо запозичила у знайомого ОСОБА_9 для перерахунку грошових коштів, належних потерпілій ОСОБА_7 , оскільки власної картки не має та знаючи пін-код від банківської картки ОСОБА_9 вирішила зняти грошові кошти в сумі 4000 гривень.

06.11.2024 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , маючи на меті обернути чуже майно на власну користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел в подальшому направлений на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану в Україні, прибула до банкомату AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» АТМ6418 CAGRICOLE (А6206418), який знаходиться у м. Пирятин по вул. Сумська, 1. Там ОСОБА_8 , маючи при собі банківську картку, випущену в AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з рахунком НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , котра належить свідку ОСОБА_9 , попередньо дізнавшись в останнього пін-код від неї та проробивши всі операції з перерахунком коштів у сумі близько 4000 гривень, котрі належать потерпілій ОСОБА_7 , вирішила вчинити злочин, а саме скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, самостійно, достовірно знаючи логін та пароль, шляхом зняття готівки в банкоматі AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» АТМ6418 CAGRICOLE ( А6206418), який знаходиться у м. Пирятин по вул. Сумська, 1 викрала грошові кошти в сумі 4000 гривень, котрі перебували на рахунку ОСОБА_9 та фактично належали ОСОБА_7 .

Отриманими коштами ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд, тим самим завдала потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.361 КК України як умисні дії, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ч.1 ст. 200 КК України - як умисні дії, які виразилися у підробці документа на переказ, та за ч.4 ст.185 КК України - умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Крім цього, 06.11.2024 о 10 год. 51 хв. ОСОБА_3 перебувала за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де в подальшому у неї виник злочинний умисел, спрямований на повторне несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , котрі зберігалися на її рахунку в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк».

Так, ОСОБА_8 із метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілої ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк», яка згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що вона не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , попередньо знаючи комбінацію паролю- доступу користувача, з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власниці, на її мобільному телефоні марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM, ввела логін та пароль для входу до автоматизованої інформаційної системи «Приват24» та отримала доступ до персональних даних ОСОБА_7 , у результаті чого, діючи повторно остання не санкціоновано втрутилась в роботу автоматизованої (інформаційної) системи AT КБ «ПриватБанк» та отримала доступ до банківського рахунку ОСОБА_7 по банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 .

06.11.2024 о 10 год. 51 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілій ОСОБА_7 облікового запису в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк» та отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, достовірно знаючи, що у відповідності положень п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безготівкове переведення коштів здійснюється на підставі документів на переказ - електронного або паперового документа, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_7 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , неможливе без документа на переказ, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі AT КБ «ПриватБанк», діючи повторно підробила електронний документ на переказ - квитанцію (ID транзакцію) №P24AD3002 від 06.11.2024, у якій зазначила завідомо недостовірні відомості щодо наміру ОСОБА_7 здійснити переказ коштів в сумі 5025,00 грн. із банківського рахунку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на банківську картку банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з рахунком НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_9 , домовившись про це попередньо з останнім.

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, для забезпечення несанкціонованого перерахунку вищевказаних коштів, з використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_7 , за допомогою її мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM, спрямувала завідомо підроблений платіжний документ - квитанцію (ID транзакцію) №P24AD3002 від 06.11.2024 в обробку платежів, чим незаконно, повторно надала банку наказ про перерахунок коштів потерпілої.

Крім цього, 07.11.2024 ОСОБА_3 прибула в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, маючи при собі банківську картку випущену в AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», котру попередньо запозичила у знайомого ОСОБА_9 для перерахунку грошових коштів, належних потерпілій ОСОБА_7 , оскільки власної картки не має та знаючи пін-код від банківської картки ОСОБА_9 , вирішила зняти грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Так, 07.11.2024 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи на меті обернути чуже майно на власну користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел в подальшому направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно в період дії воєнного стану в Україні, прибула до банкомату AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» АТМ6418 CAGRICOLE (А6206418), який знаходиться у м. Пирятин по вул. Сумська, 1. Там ОСОБА_8 , маючи при собі банківську картку, випущену в AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з рахунком НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , котра належить свідку ОСОБА_9 , попередньо дізнавшись в останнього пін-код від неї та проробивши всі операції з перерахунком коштів у сумі 5000 гривень, котрі належать потерпілій ОСОБА_7 , вирішила вчинити злочин, а саме скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, самостійно, достовірно знаючи логін та пароль, шляхом зняття готівки в банкоматі AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» АТМ6418 CAGRICOLE (А6206418), який знаходиться у м. Пирятин по вул. Сумська, 1 викрала грошові кошти в сумі 5000 гривень, котрі перебували на рахунку ОСОБА_9 та фактично належали ОСОБА_7 .

Отриманими коштами ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд, тим самим завдала потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.361 КК України як умисні дії, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно, ч.2 ст. 200 КК України - як умисні дії, які виразилися у підробці документа на переказ, вчиненому повторно та за ч.4 ст.185 КК України -умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 25.10.2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де між останніми склалися довірливі відносини, в ході яких ОСОБА_8 , переконавши потерпілу в добропорядності своїх намірів, отримала в тимчасове користування мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM.

Після цього у ОСОБА_10 , виник умисел, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM, котрий належить ОСОБА_11 , шляхом зловживання довірою останньої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, завідомо не збираючись повертати вказаний мобільний телефон потерпілій, 09.11.2024 року близько 11 год. звернула його на свою користь, продавши ОСОБА_12 , а отриманими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3866,67 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

13 січня 2025 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення за ч.1, 2 ст. 200, ч.1, 2 ст.361, ч.4 ст.185, ч.1 ст. 190 КК України у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винної, яка є раніше не судимою, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_7 , якій шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі, та яка претензій до ОСОБА_10 не має, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони прийшли до згоди, що підозрюваній ОСОБА_13 , для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде достатньо покарання:

-за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі трьох тисяч

неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 2 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого буде визначена судом та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вид яких також буде встановлено судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала щодо затвердження указаної угоди, про що надала письмову заяву.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1, 2 ст. 200, ч.1, 2 ст.361, ч.4 ст.185, ч.1 ст. 190 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно, умисні дії, які виразилися у підробці документа на переказ, вчиненому повторно та умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а також вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Внаслідок вчинення кримінальних правопорушень шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілої ОСОБА_7 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченої з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст.473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

На думку суду така міра покарання буде достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Суд вважає за необхідне згідно ст. 124, 126 КПК України стягнути із ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст. ст.373,374,474,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2025 року, укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 200 КК, ч.1, ч.2 ст.361 КК, ч.4 ст.185 КК, ч.1 ст.190 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13.01.2025 року покарання:

-за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 2 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 2 ст. 361 КК України -у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_16 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_15 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 11 Twilight Blue 4 GB RAM 128 GB ROM та коробку з-під нього, які знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_7 , залишити їй як власнику.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) в дохід держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні за № 0000482 від 15.11.2024 в сумі 1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 20 коп.

Вирок суду може бути оскаржений, з підстав, предбаченихст. 394 КПК Українидо Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1