ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3779/24 Справа № 188/675/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_4 в провадженні за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000775 стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.01.2022 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_6

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

11 грудня 2024 року ухвалою судді-доповідача відкрито провадження та розпочато підготовчі дії за вказаними апеляційними скаргами.

11 грудня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначає, що строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів та спливає 23 грудня 2024 року, у зв`язку з тим, що ним подана апеляційна скарга є необхідність вирішити питання доцільності продовження тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), для запобігання яких обвинуваченому слід продовжити тримання під вартою. Останній не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, він раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні злочині в період іспитового строку.

В судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання і з підстав, викладених ньому, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений в режимі відеоконференції заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили в ньому відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора та обговоривши його доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

За вимогами ч. 4 ст. 176 КПК запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків остаточно призначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Під час вирішення клопотання прокурора, апеляційний суд не входить в обговорення питання обґрунтованості підозри, яке не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що стосовно ОСОБА_6 вже ухвалений обвинувальний вирок суду, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому зокрема для забезпечення виконання вироку розглядається доцільність продовження застосування запобіжного заходу.

Крім того, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп. 63-65).

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що може свідчити про можливість ухилення обвинуваченого від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Як слідує з матеріалів провадження, обвинувачений раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку за попереднім вироком, що об`єктивно свідчить про існування ризику у виді можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, останній не працевлаштований, немає легального джерела доходу, немає міцних соціальних зв`язків, має місце реєстрації у м. Лисичанську, яка є територією наразі тимчасово окупованою, що підвищує рівень, заявлених прокурором ризиків і виключає застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також тяжкість вчиненого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим, які, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При оцінці вказаного ризику, апеляційний суд зважає, що місце реєстрації обвинуваченого, є тимчасово окупована територія міста Лисичанська Луганської області, де він може переховуватися з метою уникнення судового розгляду та ймовірного притягнення до кримінальної відповідальності.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи характер обвинувачення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнаний винуватим, продовження військового стану, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які не зменшились, апеляційний суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_6 ухвалено обвинувальний вирок і йому призначено покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку також з метою забезпечення виконання можливо остаточного судового рішення.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду справи, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за скоєння злочину обвинуваченому та для запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Наразі продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина обвинуваченого та йому призначено покарання, хоча вирок і не набрав законної сили, тому подальше тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням наведених вище ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 405 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів, тобто до 09 лютого 2025 року, але не пізніше набрання законної сили вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Строк дії обов`язків встановити до 09 лютого 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № (4)» для виконання.

Суддя ОСОБА_2