Справа № 766/3805/25
н/п 1-кп/766/3427/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.09.2024 року за № 0009848, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби, стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в силу ст. 89 КК України судимостей не має:

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 15.05.2024 року самовільно залишив місце служби, а саме: тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , та як наслідок, ухилився від військової служби до 24.01.2025 року, до моменту затримання працівниками правоохоронного органу, за вчинення хуліганських дій в с. Велетенське Херсонського району Херсонської області.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , у порушення вимог п.п. 1-3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 №576, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений час та місці, придбав та зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб без передбаченого законом дозволу, - вибуховий пристрій із бойовим підривачем типу УЗРГМ-2, який застосовують для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42.

24.01.2025 року близько 02 години 00 хвилин, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю та нехтуючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: вибуховий пристрій із бойовим підривачем типу УЗРГМ-2, який зберігав при собі та без наявних на то причин, демонструючи явну перевагу над громадянами, витягнув запобіжне кільце і кинув її на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де відбувся вибух в результаті якого був пошкоджений будинок, власником якого являється ОСОБА_6 , якій завдано матеріальної шкоди в сумі 4270 гривень 00 копійок.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Також, ОСОБА_3 , у порушення вимог п.п. 1-3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 №576, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений час та місці, придбав та зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб, без передбаченого законом дозволу - вибуховий пристрій із бойовим підривачем типу УЗРГМ-2, який застосовують для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42; - складові частини одної бойової протипіхотної оборонної уламкової ручної гранати Ф-1, а саме: засіб підриву - підривач типу УЗРГМ-2 та заряд вибухової речовини у металевому корпусі гранати Ф-1, при їх поєднання придатні для здійснення вибуху; - заряд вибухової речовини - тротилову шашку, масою 205,5 г., який придатний для здійснення вибуху, за умови наявності підривача або детонатора; - п`ятдесят патронів, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм., військовими патронами з кулями зі сталевим осердям, виготовлені заводським способом.

24.01.2025 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю та нехтуючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: вибуховий пристрій із бойовим підривачем типу УЗРГМ-2, який зберігав при собі та без наявних на то причин, демонструючи явну перевагу над громадянами витягнув запобіжне кільце і кинув її на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де відбувся вибух в результаті якого був пошкоджений будинок, власником якого являється ОСОБА_6 , якій завдано матеріальної шкоди в сумі 4270 гривень 00 копійок.

28.01.2025 року в період часу з 04 години 50 хвилин по 04 годину 53 хвилину слідчим СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області в ході огляду місця події біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено, - важель від підривача типу УЗРГМ-2.

В подальшому 17.02.2025 року о 04 годині 26 хвилин, працівниками Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Велетенське, вул. Шевченко, проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, - складові частини одної бойової протипіхотної оборонної уламкової ручної гранати Ф-1, а саме засіб підриву - підривач типу УЗРГМ-2 та заряд вибухової речовини у металевому корпусі гранати Ф-1, при їх поєднання придатні для здійснення вибуху; - заряд вибухової речовини - тротилову шашку, масою 205,5 г., який придатний для здійснення вибуху, за умови наявності підривача або детонатора; - п`ятдесят патронів, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм., військовими патронами з кулями зі сталевим осердям, виготовлені заводським способом, придатні для стрільби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

ІІ. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаних статей: за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити підготовче засідання та судовий розгляд справи без його участі, претензій майнового характеру не має, на вид та міру покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину, у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому та запевнив суд про наміри не вчиняти кримінальних правопорушень у майбутньому, також висловив бажання продовжити військову службу.

При цьому показав, що 15.05.2024 року він самовільно залишив місце проходження служби, оскільки перебував у пригніченому стані. 24.01.2025 року, знаходячись у с. Велетенське Херсонського району Херсонської області, через конфлікт з потерпілим, закинув у двір останнього, наявний у нього вибуховий пристрій - УЗРГМ із тротиловою шашкою, які він найшов напередодні та до цього зберігав за місцем свого проживання.

Захисник у своїй промові під час судових дебатів, не оспорюючи факт доведеності винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України, вважав, що запропонована прокурором міра покарання цілком відповідає ступеню тяжкості вчинених його підзахисним правопорушень.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому відповідно ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання вини останнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні виду та розміру покарання суд зважає на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має постійне зареєстроване місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, в силу закону судимостей не має, за місцем проживання характеризується негативно.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України покарання, у виді позбавлення волі, в межах санкції частин цих статей та з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення та перевиховання останнього можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства і неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого покарання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

При цьому суд переконаний, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VI. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

VIІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2025 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави, строком до 21.03.2025 року (включно).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 24.01.2025 року та утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін.

У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України).

Під час досудового розслідування був залучений експерт для проведення:

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/122-25/663-ФХВР від 10.02.2025 року, вартість якої складає 4 775,40 грн.;

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/122-25/660-ВТХ від 13.02.2025 року вартість якої складає 3 029,12 грн.;

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/122-25/992-ВТХ від 28.02.2025 року, вартість якої складає 9 550,80 грн.;

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/122-25/993-ВТХ від 28.02.2025 року, вартість якої складає 3 183,60 грн.;

- судової балістичної експертизи №СЕ-19/122-25/1006-БЛ від 20.02.2025 року, вартість якої складає 2 387,70 грн.;

- судово-товарознавчої експертиза №621/25 від 27.02.2025 року, вартість якої складає 700,00 грн.

Загальна сума витрат на залучення експерта складає 23 626 грн. 62 коп.

Зазначені витрати у відповідності до вимог ст. 122 КПК України є процесуальними витратами.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження у види арешту майна не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124,369-371,373-374,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за:

- ч. 5 ст. 407 КК України у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років;

- ч. 4 ст. 296 К України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

- ч. 1 ст. 263 К України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення, в період з 24.01.2025 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальному розмірі 23 626 (двадцять три тисячі шістсот двадцять шість) гривень 62 копійки.

Речові докази:

- фрагменти (уламки) гранати Ф-1, разом із упакуванням; сорок чотири патрона, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм; військовими патронами з кулями зі сталевим осердям (індекс патронів 7Н6), а також шість стріляних гільз; змив з лівої та правої руки та марлеві тампони, а також контрольний зразок марлевого тампону разом з первинним упакуванням; предмети, які являються залишками складових частин бойових припасів військового призначення, складовими частинами засобу підриву, важіль та кільце із чекою від підривача УЗРГ М-2, після набрання вироком законної сили - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1