ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4824/23

Номер рядка у звіті 252

04 лютого 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001246 від 07.10.2023 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, ліквідатором аварії на ЧАЕС, учасником АТО (ООС) не являється, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого: 1) 25 листопада 2009 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.10.2010 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 4 місяці 01 день; 2) 24 травня 2012 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Черкаського районного суду від 25.11.2009 року у виді 6 місяців і остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Уманського міського суду Черкаської області від 05.12.2014 року на підставі ст. 81 КК України звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 11 днів, 3) 24 жовтня 2016 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2018 звільнений від покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку; 4) 07 жовтня 2021 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2022 звільнений від покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 23 жовтня 2023 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: вул. Євгенія Півня, 8, м. Золотоноша, Черкаської області, незаконно, всупереч установленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, умисно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів збув, продавши 5 таблеток наркотичного засобу, які згідно висновку судово-хімічної експертизи №СЕ-19/124-23/12419-НЗПРАП від 24.10.2023, містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса наркотичного засобу метадону в таблетках становить 0,114 грама, за грошові кошти в сумі 1500 гривень, особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , який надав добровільну згоду на залучення його до проведення оперативної закупки.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив обставини скоєння правопорушення та зазначив, що він працює в таксі і в нього є багато різних клієнтів, серед яких був військовий, який являється наркозалежним. Військовий зателефонував йому і просив допомогти, оскільки йому дуже погано. Останній знав, що він (обвинувачений) в минулому був наркозалежним і знаходився на замісній терапії, тому в нього могло щось бути. Він вирішив допомогти військовому та взяти рецепт, щоб той його отоварив, однак у лікарні рецепту не було. Оскільки в обвинуваченого залишалось вдома 5 таблеток метадону, які він придбав за рецептом під час замісної терапії, то вони поїхали до нього додому, він виніс військовому ці таблетки, а військовий дав йому гроші за таблетки. Вину в скоєному визнав повністю, щиро каявся, просив його суворо не карати та врахувати, що в нього є неповнолітня донька та хвора матір.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.307 КК України, а саме: незаконний збут наркотичних засобів.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, оскільки поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей;відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому; особу обвинуваченого, який неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку в лікаря-нарколога.

Доводи обвинуваченого про те, що на його утриманні перебуває хвора матір, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Також суд зважає на те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не зняті та не погашені, оскільки переривались після вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. А саме:

Будучи умовно-достроково звільненим від відбуття покарання згідно вироку Черкаського районного суду від 25.11.2009 року за ст. 309 ч. 2 ст. 27 ч. 5 ч.2 ст.309 КК України, з невідбутою частиною 1 рік 3 місяці 22 дні, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про переривання строку погашення судимості за вказаним вище вироком. Після відбуття покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 24.05.2012 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 був умовно-достроково звільнений від відбуття покарання 13.12.2014.

Отже, з 14.12.2014 (згідно норм ч. 3 ст. 90 КК України) розпочався перерваний строк погашення судимості за вчинення злочину середньої тяжкості (ст. 309 ч. 2 ст. 27 ч. 5 ч.2 ст.309 КК України в редакції, що діяла на момент ухвалення вироку від 25.11.2009), також розпочався строк погашення судимості за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України терміном 6 років, які були перервані внаслідок вчинення іншого кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_6 був засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, та вироком 07 жовтня 2021 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно з ч. 5 ст. 90 КК, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

При цьому вказана норма закону про кримінальну відповідальність не ставить вирішення питання про переривання перебігу строку погашення судимості у залежність від того, чи особу засуджено із призначенням покарання або із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Тому, якщо особа, що відбула покарання за попередній злочин, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, за який її засуджено із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то строк погашення судимості за попередній злочин переривається та повинен обчислюватися заново.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

З огляду на положення ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78, ч. 1 ст. 88 та п. 1 ст. 89 КК особа, засуджена зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75КК без призначення додаткового покарання, якщо суд не направить її для відбування призначеного покарання згідно з ч. 2 ст.78 КК, вважається такою, що має судимість, лише з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до закінчення зазначеного в цьому вироку іспитового строку.

При цьому початок обчислення іспитового строку припадає на день проголошення вироку суду (ч. 1 ст.165 КВК) і не збігається з початковим моментом, коли особа визнається такою, що має судимість, днем набрання законної сили обвинувальним вироком (ч. 1 ст.88 КК).

Враховуючи положення ч. 5 ст. 90 КК про наслідки переривання перебігу строку погашення судимості за попередній злочин та обчислення строків погашення судимості окремо за кожний злочин (правило про самостійний перебіг строків погашення судимості), початок перебігу перерваного строку погашення судимості за попередній злочин повинен збігатися із початком перебігу строку судимості за останній злочин.

Отже, саме з цього моменту одночасно спливатимуть два строки погашення судимості за попередній (попередні) і за наступний (останній) злочини, і особа вважається судимою за всі ці злочини. Ці строки спливають паралельно, тобто не складаються і не поглинаються один одним, та закінчуються самостійно (кожний у свій час), залежно від їх тривалості.

Таким чином, у випадку засудження за останній злочин із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строк погашення судимості за попередній злочин має обчислюватися з дня набрання законної сили обвинувальним вироком за останній злочин, якщо протягом іспитового строку засуджений не вчинить нового злочину та якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване на інших підставах, передбачених законом, або суд не направить засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до ч. 2 ст. 78 КК.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, від 27 серпня 2019 року в справі № 520/16742/16-к.

У зв`язку з цим перебіг строку погашення судимості за вироком Черкаського районного суду від 25 листопада 2009 року слід вважати таким, що розпочався 12 січня 2017 року і закінчився 11 січня 2020 року. Починаючи ж із 12 січня 2020 року судимість за цим вироком вважається погашеною, а ОСОБА_6 таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України.

Судом установлено, що на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2018 ОСОБА_6 звільнений від покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку, визначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року, тому в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Також, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2022 ОСОБА_6 звільнений від покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку, визначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2021 року, тому в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Отже, фактично ОСОБА_6 являється таким, що має судимість за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 24.05.2012, оскільки перебіг строку погашення судимості за даним вироком був перерваний та розпочався 08 листопада 2021 року (дата набрання законної сили вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили. Рахувати строк відбуття покарання з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 3336,00 грн.

Речові докази:

- Грошові кошти в сумі 1500 грн., а саме купюри номіналом 500 гривень УЖ7481669, номіналом 200 гривень № УИ1124449, номіналом 200 гривень №ТИ5824523, номіналом 200 гривень № ХЖ3343856, номіналом 200 гривень №ТГ 3003467, номіналом 200 гривень СИ 2010167, які поміщені до паперового пакету та передані на зберігання до ячейки уповноваженого банку АБ «Укргазбанк» по вул. Гоголя м. Черкаси передати на користь держави;

- Грошові кошти, а саме купюра номіналом 50 гривень у кількості одна штука та купюра номіналом 20 гривень у кількості одна штука та банківська картка № НОМЕР_2 , які упаковано до сейф-пакету PSP 1119654; мобільний телефон марки «Huawei», ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕ2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету PSP 1119656 та здано до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області повернути за належністю ОСОБА_6 ;

- Таблетки білого кольору в кількості 2 штуки, які містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон, маса метадону становить 0,0453 г., який упаковано до сейф-пакету PSP119652, таблетки білого кольору в кількості 5 штук, які містять в своєму складі наркотичний засіб - метадон, маса метадону становить 0,114 г., який упаковано до сейф-пакету PSP119645 та здано до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області знищити;

- DVD- диск № МАР629ВЕ2712005, на який поміщено відеозаписи проведення слідчих дій, а саме: проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 від 23.10.2023; проведення обшуку іншого володіння особи - автомобіля марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_5 , від 15.10.2023; проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 23.10.2023, DVD+Rдиск із відео файлом із записом розгляду клопотання про допит свідка ОСОБА_10 в прядку ст. 225 КПК України від 30.11.2023, карту MSDHC 32 GB інв. № 457т та оптичний носій інформації (диск)інв. № 455, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1