САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/734/25
Провадження №1-кп/726/83/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження терміну тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000452 від 27.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ :

Заступником керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №365 від 23.12.2023 солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №100-РС від 23.12.2023 на посаду оператора радіотелефоніста відділення радіоелектронної розвідки взводу технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу по мобілізації солдата

ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на даний час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, у порушення вищевказаних вимог законодавства, в умовах воєнного стану, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2024 близько 20 год 54 хв. ОСОБА_6 приїхав на власному автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» зеленого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на авто-мийку «Євро», що за адресою вул. Г. Шлях, 46Д, м.Чернівці, з метою отримання послуги щодо мийки транспортного засобу, у зв`язку із чим передам ключі від запалювання до вказаного транспортного засобу власнику авто-мийки «Євро», при цьому сам автомобіль залишив на території авто-мийки.

26.01.2025 солдат ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території авто-мийки «Євро`за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький Шлях, 46 Д, проходячи стажування для прийому на роботу, отримав ключи від запалювання автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» зеленого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 для здійснення мийки вказаного автомобіля. По завершенню робіт стосовного мийки ОСОБА_4 виїхав з боксу та залишив вказаний транспортний засіб на території автомийки «Євро», при цьому ключі від авто залишив в себе.

Надалі, цього ж дня, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортного засобу марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» зеленого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ,

Таким чином, 26.01.2025 о 22 год. 49 хв. ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , а саме на території авто-мийки «Євро», маючи ключі, підійшов до припаркованого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» зеленого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_6 , відчинив двері автомобіля, сів в середину, повернув ключ запалювання, привів двигун в роботу та вирушив завто-мийки «Євро», що за адресою вул. Г. Шлях, 46Д, м.Чернівці, у невідомому напрямку.

Надалі, 27.01.2025 о 16:23 год. вказаний транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» зеленого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , виявлено в ході розшукових заходів за адресою: м. Чернівці, вул. Георгія Гараса, 19, а ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України 27.01.2025 о 18 год. 27 хв.

28.01.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець.м. Чернівці, зареєстрований та проживаючий за АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2025 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 27.03.2025 р. з можливістю внесення застави.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового розслідування встановлені ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177

КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, яке полягає у позбавленні волі на строк від п`яти до восьми років, з метою ухилення від відповідальності в разі його засудження, може переховуватись від суду як на території України, так і на території іноземних держав.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що застосування конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, а також інших співучасників даного злочину.

Даний ризик існує, оскільки ОСОБА_4 , зможе вплинути на дачу показів свідків по даному кримінальному провадженні, які йому відомі, зокрема ОСОБА_8 , з метою змусити останнього змінити або відмовитись від надання показів.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Даний ризик існує, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде вчиняти злочини, що слідує з того, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Окрім цього, 18.04.2024 ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слід також прийняти до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

У даному випадку зважаючи на те, що вчинивши дане кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , порушив основні цінності суспільства, а тому з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян існує необхідність в обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, орган прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаному ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також характер вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання про тримання під вартою ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити. Прокурор також просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, а підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.Щодо призначення справи до розгляду не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо клопотань прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено за №0000452 від 27.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2025 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 27.03.2025 р. з можливістю внесення застави.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення ч.2 ст. 289 КК України.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та співучасників злочину у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, варто зауважити, що останнім, вчинено відповідні протиправні діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецької області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Щодо призначення справи до судового розгляду.

Підстав повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття провадження немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Садгірському районному суду м. Чернівці.

За таких обставин є всі підстави для призначення судового розгляду.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор" встановити до 25 травня 2025 року включно.

Одночасно після застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуаченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові обвинуваченого).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 травня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Садгірського районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Призначити судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці на 09:20 год. 31 березня 2025 року та проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Про час та місце судового розгляду повідомити Чернівецьку окружну прокуратуру, обвинуваченого.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1