ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

03.02.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2024р., якою скаргу командира військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2024р. скаргу командира військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто.

Із рішенням слідчого судді не погодився командир в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу засобами поштового відправлення, оскаржувану ухвалу слідчого судді вій слова частина отримала 24.12,2024р. (а.с. 18), відповідно до штампу поштового відділення апеляційна скарга подана 30.12.2024р. (понеділок), та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України срок на апеляційне оскарження не є пропущеним.

В апеляційній скарзі командир в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 :

- зазначає, що рішення слідчого-судді про повернення скарги на бездіяльність слідчого ТУ ДБР є незаконним, суперечить вимогам ст. 117, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки відсутні вимоги доручення до скарги додаткових документів;

- наголошує, що військова частина перш за все задіяна до безпосереднього виконання своїх прямих обов`язків по захисту Батьківщини, з лютого 2024р. перебуває у зоні бойових дій у Донецькій та Запорізькій областях, що істотно ускладнює подання певних документів;

- прохає скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого у м. Краматорськ Донецької області внести відомості до ЄРДР за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем в/ч ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , апеляційну скаргу прохав розглянути за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Про дату, час та місце судового розгляду представник військової частини повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі зазначив про розгляд апеляційної скарги без участі представника військової частини НОМЕР_1 за наявними в ній матеріалами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про повернення скарги командира в/ч НОМЕР_1 слідчий суддя послався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України строк оскарження дій чи бездіяльності слідчого становить десять днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Слідчим суддею було встановлено, що війська частина звернулась до ТУ ДБР із заявою про внесення відомостей до ЄРДР та 04.04.2024р. отримало відповідь про пере направлення поданої скарги до ТУ ДБР в м. Краматорську для прийняття рішення. Вказаний лист військова частина отримала 12.04.2024р. згідно вхідного штампу.

На переконання слідчого судді відомості з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення є невнесеними до ЄРДР з квітні 2024р., проте до слідчого судді військова частина звернулась лише в листопаді 2024р., тобто з пропуском процесуального строку, поважні причини пропуску строку заявником не зазначені.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.02.2024р. за реєстраційним № 1479/1/349 (а.с. 5) т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополь із матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_8 (а.с. 6)

12.04.2024р. у відповідь на вказане звернення в/ч НОМЕР_2 ТУ ДБР розташоване в м. Мелітополі направило скаргу в/ч НОМЕР_2 до ТУ ДБР розташоване у м. Краматорську для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України (а.с. 7)

Відомості про прийняте рішення посадовими особами ТУ ДБР розташованому у м. Краматорськ за заявою військової частини НОМЕР_1 відсутні, що в свою чергу спонукало командира в/ч НОМЕР_1 звернутися до слідчого судді із відповідною скаргою.

У своїй скарзі до слідчого судді командир військової частини прохав поновити строк на оскарження бездіяльності ТУ ДБР, та у клопотанні щодо поновлення строку оскарження бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР зазначив фактичне перебування військової частини у місці бойових дій в Донецькій та Запорізькій областях та відповідно неможливістю своєчасного ведення діловодства.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення процесуального строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Таким чином слідчий суддя, повертаючи скаргу на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР належним чином не врахував та не оцінив доводи командира військової частини щодо причин пропуску строку на оскарження дій слідчого ТУ ДБР та не врахував, що військова частина НОМЕР_1 з лютого 2024р. перебуває в зоні ведення бойових дій в Донецькій та Запорізькій області. Не враховано слідчим суддею, що з моменту ініціювання кримінального провадження 26.02.2024р. (дата подання заяві про внесення відомостей до ЄРДР) командиром військової частини першочергово вживались відповідні заходи в умовах воєнного стану та виконання особовим складом військової частини обов`язків по захисту Держави. Скарга слідчому судді щодо невнесення відомостей до ЄРДР щодо самовільного залишення розташування військової частини військовослужбовцем ОСОБА_8 була подана з метою правового реагування поданої заяви до ТУ ДБР (повідомлення від 26.02.2024р. про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 407 КК України.)

Суд апеляційної інстанції також вважає, що поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно повернуто апеляційну скаргу військовій частині, оскільки пропущений строк на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР є поважним та підлягає поновленню.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді про повернення скарги командира військової частини у зв`язку з відмовою в поновлені строку на звернення зі скаргою, є необґрунтованим, а прийняте рішення таким, що підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду, оскільки фактично скарга командира військової частини не розглядалась слідчим суддею по суті доводи скарги не досліджувались слідчим суддею, а тому не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 404-407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2024р., якою скаргу командира військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2024р., якою скаргу командира військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді