Справа №751/923/25
Провадження №1-кс/751/292/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від

12 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 12 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

Із клопотання вбачається, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження

№ 0000038 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом розтрати бюджетних коштів при закупівлі Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова дров паливних за завищеними цінами.

Слідчий указує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з серпня по листопад 2022 року вчинено розтрату бюджетних коштів при закупівлі КЕВ м. Чернігів дров паливних за договорами від 18 серпня 2022 року № 717, від 02 листопада 2022 року № 1034 та від 07 листопада 2022 року № 1045 за завищеними цінами, чим завдано збитки державі в загальній сумі 3 118 205 гривень 17 копійок, що на момент вчинення злочину, становить понад 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є особливо великим розміром.

16 жовтня 2024 року під час додаткового допиту ОСОБА_6 добровільно видав для долучення до матеріалів кримінального провадження

№ 0000038 від 12 березня 2024 року належний йому флеш-носій марки «Goodram» обсягом 16 Гб, чорного кольору, з металевим сріблястим кріпленням, на якому наявні документи в електронному вигляді щодо здійснення ним та членами його сім`ї підприємницької діяльності.

16 жовтня 2024 року з метою дослідження даних, які містяться на флеш-носії марки «Goodram», що добровільно видав ОСОБА_6 , призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.

Згідно з висновком експерта від 21 січня 2025 року № СЕ-19/125-24/13434-КТ на наданому на дослідження USB флеш-накопичувачі із написами на корпусі «Goodram 16 GB» серед наявних та видалених текстових файлів (із розширеннями «*.doc», «*.docx», «*.txt», «*.xls», «*.xlsx», «*.pdf», «*.odt»), та графічних файлів (із розширеннями «*.jpg», «*.png», «*.jpeg»), створених у період з 01 серпня 2022 року по 12 березня 2024 року, виявлено файли із текстовою послідовністю «Цінова пропозиція», « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 ».

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчий указує на те, що 23 січня 2025 року USB флеш-носій марки «Goodram» обсягом 16 Гб, чорного кольору, з металевим сріблястим кріпленням, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні і арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки наявні ризики щодо його знищення, приховання, пошкодження, псування, перетворення, відчуження та втрати, а також з метою використання його під час проведення слідчих дій.

Слідчий у судовому засіданні висловив доводи на підтримання свого клопотання про арешт майна та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання слідчого про арешт майна.

Вислухавши слідчого, вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення , у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000038 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом розтрати бюджетних коштів при закупівлі Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова дров паливних за завищеними цінами.

Згідно із заявою ОСОБА_6 він добровільно видав для долучення до матеріалів кримінального провадження належний йому флеш-носій марки «Goodram» обсягом 16 Гб, чорного кольору, з металевим сріблястим кріпленням, на якому наявні документи в електронному вигляді щодо здійснення ним та членами його сім`ї підприємницької діяльності.

16 жовтня 2024 року з метою дослідження даних, які містяться на флеш-носії марки «Goodram», що добровільно видав ОСОБА_6 , призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу та отримано відповідний висновок експерта від 21 січня 2025 року № СЕ-19/125-24/13434-КТ.

Постановою слідчого від 23 січня 2025 року у кримінальному провадженні визнано речовим доказом зазначений USB флеш-носій марки «Goodram» обсягом 16 Гб, чорного кольору, з металевим сріблястим кріпленням.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 12 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000038 від 12 березня 2024 року, а саме на USB флеш-носій марки «Goodram» обсягом 16 Гб, чорного кольору, з металевим сріблястим кріпленням, який належить ОСОБА_6 і був добровільно виданий останнім 16 жовтня 2024 року, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-кому і в будь-який спосіб вказаним майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1