УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 579/403/23

провадження № 51- 5638 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 06 вересня 2023 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Ужгорода,

засуджено за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання із застосуванням статті 69 КК у виді арешту на строк 3 місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

2. Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, 15 серпня 2022 року о 08:00 не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 . Пізніше, 6 січня 2023 року він самостійно прибув до Четвертого СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, та припинив вчинене ним кримінальне правопорушення.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

4. Прокурор вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 місяці з відбуванням покарання на гауптвахті,не врахував важливу фактичну обставину, а саме те, що він понад 5 місяців протиправно був відсутній у військовій частині, при цьому застосована до нього міра покарання у часовому проміжку є меншою ніж період його протиправної відсутності на службі, що не відповідає об`єктивно вираженій суспільній небезпечності вчиненого злочину.

Оцінка суду

5. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

6. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

7. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне провадження, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

8. Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин кримінального правопорушення, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на призначення покарання.

9. Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора зазначив, що місцевий суд, призначаючи покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином, особу винного, котрий раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику ОСОБА_4 за місцем проходження служби та його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

10. Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням місцевого суду, який дійшов висновку про призначення засудженому покарання у межах санкції частини п`ятої статі 407 КК, при цьому, враховуючи особу обвинуваченого, наявність інших обставин кримінального провадження згідно з вимогами КК і КПК, апеляційний суд зазначив про відсутність підстав для задоволення вимог прокурора та скасування вироку суду відносно ОСОБА_4 в частині покарання з метою призначення покарання також із застосуванням ст. 69 КК, у тому ж самому виді (арешту), як визначено судом першої інстанції, але на строк не три, а шість місяців, що не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

11. Крім того, суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі зазначив про те, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, проти встановленого порядку несення військової служби, а також, що обвинувачений понад п`ять місяців був відсутній у військовій частині, вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки визначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

12. Фактично, доводи прокурора у скарзі зводяться до того, що суди нижчих інстанцій надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор. Однак сам по собі факт незгоди судів з позицією сторони обвинувачення не може свідчити про істотне порушення вимог процесуального закону. Таким чином, Суд відхиляє доводи прокурора щодо істотного порушення процесуального закону апеляційним судом.

13. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.

14. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3