Справа № 548/957/25
Провадження №1-кс/548/249/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000130 від 18.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2025 до Хорольського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000130 від 18.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 18 квітня 2025 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем NISSAN LEAF, з транзитним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухався автодорогою М-03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський» з боку міста Києва у напрямку до міста Полтава. Проїжджаючи в районі 242 км вищевказаної автодороги поблизу села Вишняки Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, під час руху водій ОСОБА_4 проявив неуважність, відволікся від керування автомобілем, змінив напрямок руху вправо по ходу руху транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини автодороги, де у подальшому скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , котра перебувала у статичному положенні на укріпленому асфальтованому узбіччі справа відносно напрямку руху автомобіля, після чого залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді, перелому склепіння черепу, відкритої черепно-мозкової травми, крововиливу в мозок і під його оболонки, від яких остання загинула на місці пригоди.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього, 18.04.2025 приблизно о 06 год 15 хв після наїзду на пішохода ОСОБА_8 на проїзній частині в районі 242 км вищевказаної автодороги поблизу села Вишняки Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, достовірно знаючи, що пішохід ОСОБА_8 унаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи реальну можливість надати потерпілій допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався, чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу та, з метою уникнути відповідальності за скоєне, на автомобілі NISSAN LEAF, з транзитним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », з місця пригоди поїхав, чим завідомо залишив потерпілу ОСОБА_8 без допомоги, від чого остання загинула на місці пригоди.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжиття заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

19.04.2025 о 16 год 49 хв ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20.04.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1)протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

2)протоколом огляду трупа;

3)протоколом огляду відеозапису з носія інформації від 20.04.2025;

4)протоколом огляду місця події від 19.04.2025;

5)протоколами допитів свідка ОСОБА_9 від 18.04.2025 та ОСОБА_10 від 19.04.2025;

6)протоколом затримання ОСОБА_4 ;

7)повідомленням про підозру від 20.04.2025;

8)повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_4 від 21.04.2024;

9)лікарським свідоцтвом про смерть №44 від 21.04.2025;

10)іншими доказами у своїй сукупності.

Вказуючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які є тяжким та нетяжким злочинами, а також наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить про застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що визнає свою провину і дуже шкодує про те, що сталося. Просив не обирати йому запобіжний захід тримання під вартою, так як він на утриманні має неповнолітнього сина, якого виховує сам, бо його мати померла, та хворого батька. Вказав, що не буде ухилятися від суду та слідства і вживатиме максимальних заходів до відшкодування шкоди потерпілим.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вважали, що прокурором не доведено наявність ризиків, які давали б підстави для застосування до їх підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати підозрюваному інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисників, а також доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд доходить висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті .

Слідчим суддею встановлено, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню маються достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень та докази, що їх вчинив підозрюваний ОСОБА_4 із кваліфікацією цих кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю наступних ризиків: можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, ці кримінальні правопорушення вчинено у період воєнного стану, останній зник із місця їх вчинення, все це може спонукати підозрюваного до переховування від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності та розуміння можливої втрати свободи на тривалий час.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено також наявність ризику впливу підозрюваного на можливих свідків вчиненого правопорушення, про яких зазначено у матеріалах кримінального провадження, до яких має доступ сторона захисту, а також знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень з огляду на усвідомлення ним можливості понести кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі за вчинення, зокрема, тяжкого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, клопотання про застосування до цього підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підставним, оскільки у судовому засіданні підтвердилися наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Статтею 183 КК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на обов`язок суду визначити заставу підозрюваному ОСОБА_4 за наявних обставин, суд, виходячи з положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ураховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне визначити заставу ОСОБА_4 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000130 від 18.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, ад`юнкта Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, раніше не судимого, виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 49 хвилин 19 квітня 2025 року.

Одночасно визначити запобіжний захід для ОСОБА_4 у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, Банк отримувача ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0015950, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: для застави по кримінальній справі № 548/957/25 згідно з ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 21.04.2025, підозрюваний: ОСОБА_4 .

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; не відлучатися із м. Дніпро Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню № 0000130 від 18.04.2025, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Якщо підозрюваний ОСОБА_4 виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається підозрюваному чи заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1