Справа №: 398/6046/24
провадження №: 1-кп/398/455/24
ВИРОК

Іменем України

"17" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 01 лютого 2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, який не працює, неодружений, не має на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, фактично проживає за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , умисно розмістив оголошення на сайті «OLX» про продаж цуценят, які не мав наміру продавати, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами після отримання передоплати за їх замовлення.

14 лютого 2024 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайство, ОСОБА_4 , під час спілкування у мобільному додатку «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 з потерпілою ОСОБА_6 , обговорили умови продажу цуценя породи померанський шпіц.

При цьому ОСОБА_4 , не повідомляючи останній про свої дійсні наміри, переслідуючи мету покращення власного майнового становища, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, без наміру продажу цуценяти повідомив ОСОБА_6 , про те, що їй необхідно перерахувати на картку АТ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , в якості передоплати за цуценя, грошові кошти в сумі 4000 грн.

У свою чергу, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 , будучи впевненою в добросовісності дій ОСОБА_4 , щодо купівлі цуценяти, відповідно до існуючих домовленостей 14 лютого 2024 року перерахувала зі свого банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 відкриту на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 4000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи наміру на виконання взятих на себе зобов`язань, отримавши грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 , у сумі 4000 гривень, 14 лютого 2024 року зняв грошові кошти з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 відкриту на ім`я ОСОБА_7 через банкомат самообслуговування CAKG7599 в місті Олександрії Кіровоградської області та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, добровільність визнання вини, без примусу. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що зробив відповідні висновки, обіцяв суду в подальшому закон не порушувати, розуміє наслідки своїх протиправних дій, змінив свою поведінку, відшкодував потерпілій матеріальні збитки, має намір влаштуватися на роботу.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений, його захисник та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, просила слухання справи проводити за її відсутності, наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі, проти розгляду справи в порядку зазначеної статті не заперечує, зазначила що шкоду завдану їй кримінальним правопорушенням відшкодовано у повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, покарання ОСОБА_4 просила призначити на розсуд суду.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та документів з процесуальних питань, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі, має базову загальну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено та на такі сторона обвинувачення не посилається.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує наведені обставини, позицію прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисту, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, його вік, враховуючи щире каяття обвинуваченого, який в судовому засіданні запевнив про усвідомлення ним своєї вини, про що свідчить його належна процесуальна поведінка під час судового розглядttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_779/ed_2017_03_16/pravo1/T124651.html?pravo=1#779" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.201у, добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку потерпілій та, виходячи із сукупності зазначених обставин, дійшов висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його бажання стати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі за мінімальною межею строку статті, пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 7 ст. 72 КК України, зарахувати до строку покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , строк затримання в порядку ст. 208 КПК України, а також строк перебування під домашнім арештом.

Суд вважає, що перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тому саме таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалами слідчих суддів, суд вирішує у відповідності до приписів ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ч. 1 ст.190 КК України, ст.ст. 50, 65-67, 72, 75, 76 КК України, ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати в строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , строк затримання в порядку ст. 208 КПК України у період з 05 листопада 2024 року до 07 листопада 2024 року з розрахунку один день затримання за два дні обмеження волі, а також перебування під цілодобовим домашнім арештом в період з 08 листопада 2024 року до 17 грудня 2024 року із розрахунку відповідності трьох днів цілодобового домашнього арешту за два дні обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Випробувальний термін ОСОБА_4 , обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді цілодобового домашнього арешту, скасувати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року, на посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , номер НОМЕР_4 , мобільний телефон синього кольору марки «PocophoneF1» ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 з номерами: НОМЕР_7 , сім2 НОМЕР_8 , тримач для сім картки з номером НОМЕР_1 , банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську картку АТ «А-Банк» НОМЕР_9 , що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 та перебуває у володінні ОСОБА_4 .

Речові докази:

-посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер НОМЕР_4 , мобільний телефон синього кольору марки «Pocophone F1» ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 з номерами: НОМЕР_7 , сім2 НОМЕР_8 , тримач для сім картки з номером НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 ;

-банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та банківську картку АТ «А-Банк» НОМЕР_9 , що поміщені до спеціального пакету НПУ PSP1171431 та відповідно до постанови старшого слідчого здано до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №464328 від 06 червня 2024 року) знищити;

-DVD-R диск із написом 71, 4726419-ВБ, 25.04.2024, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1