Справа № 354/1961/24
Провадження № 1-кп/354/182/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 07 серпня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон Херсонської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого по тимчасових заробітках, на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, одна з яких дитина з інвалідністю підгрупи А, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому за наступних обставин.

05 серпня 2024 року близько 14:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у лісовому масиві неподалік «Перевернутої Хати», що знаходиться в с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області, в насипі грунту знайшов прозорий поліетиленовий зіп-пакет із сипучою речовиною, ззовні схожою на психотропну речовину, яку він умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, незаконно привласнив без подальшої мети збуту для особистого вживання.

07 серпня 2024 року о 14 год. 25 хв. працівником поліції відділення поліції №1 (м. Яремче) в с. Поляниця по вул. Карпатській Надвірнянського району Івано-Франківської області, неподалік готелю «Зірка Буковелю» зупинено ОСОБА_3 в якого під час проведення поверхневої перевірки виявлено прозорий поліетиленовий зіп-пакет із сипучою речовиною, в якому згідно висновку експерта № СЕ-19/109-24/11489-НЗПРАП від 02.09.2024 наявна особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) в кількості 0,6872 грама.

Згідно Списку №2 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, 4-ММС (4-метилметкатинон) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Обвинувачений ОСОБА_3 19 листопада 2024 року через канцелярію суду подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України та закриття кримінального провадження, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування з приводу наркотичної залежності, що підтверджується довідкою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» від 30 жовтня 2024 року та випискою із медичної карти амбулаторного хворого №5365/24.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини справи та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, а порушене щодо нього кримінальне провадження закрити, оскільки, він добровільно та за власним бажанням звернувся до медичного закладу та пройшов курс лікування від наркоманії, що також підтверджується долученою довідкою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» від 16 грудня 2024 року. Підтвердив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені та зрозумілі. Розкаюється за вчинені неправомірні дії, обіцяє в подальшому такого більше не вчиняти.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав та просив його задовольнити, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з добровільним проходженням курсу лікування від наркоманії та закрити провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України з підстав, передбачених ч.4 ст.309 КК України. Просив вирішити долю речових доказів на підставі ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із наданими матеріалами, приходить до переконання про необхідність закриття кримінального провадження із наступних мотивів.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Аналіз наведеної норми закону про кримінальну відповідальність свідчить, що підставою для звільнення від кримінальної відповідальності в такому разі є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26 квітня 2002 року, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зробленого у постанові від 29 листопада 2021 року у справі №357/11205/19, добровільним у контексті ч.4 ст.309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію в такої особи може бути встановлено вперше.

Як вбачається з довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» від 30 жовтня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 добровільно звертався за медичною допомогою 22 серпня 2024 року з діагнозом: F11.30. Був учасником програми замісної підтримувальної терапії(ЗПТ) з 02 листопада 2024 року. Отримував препарат «Бувідал» у відділенні ЗПАТ, однин раз на 21-28 днів. Останній раз отримав 13 вересня 2024 року. 30 жовтня 2024 року завершив курс лікування. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності рання ремісія.

Відповідно до довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» та 16 грудня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 22 серпня 2024 року добровільно звернувся за медичною допомогою до лікаря нарколога. Йому встановлено діагноз F11.2, включено в програму замісної підтримувальної терапії. Розпочав лікування опіоїдної залежності повними агоністами опіоїдів. Завершив лікування 30 жовтня 2024 року. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.

У Виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5365/24 КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» зазначено, що ОСОБА_3 перебував на амбулаторно-поліклінічному закладі :19 жовтня 2022, 22 серпня 2024 року. Діагноз: F11.2 розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності(Заключний). Призначене лікування з 13 вересня 2024 року по 10 жовтня 2024 року: бупренорфін, бувідал 96 мг, розчин для ін`єкцій з пролонгованим вивільненням.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

При цьому суд звертає увагу на те, відповідно до наказу МОЗ №297 від 08 жовтня 1998 року «Про перехід органів і закладів охорони здоров`я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду» в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в охороні здоров`я - з 01 січня 1999 року.

Разом з тим у відповідних Стандартах, затверджених МОЗ України, діагноз «наркоманія» не використовується через відсутність такого захворювання у Міжнародній класифікації хвороб десятого перегляду (МКХ-10). При цьому згідно із шифром МКХ-10 Клас V Розлади психіки та поведінки (НО Н9) передбачено «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин».

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2022 року у справі №621/3334/20 прийшов до висновку, що за відсутності у Національному класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 діагнозу «наркоманія» слід виходити з нормативного визначення наркоманії, яке міститься у статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлений обвинуваченому діагноз «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів» не викликає сумнівів у тому, що обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від захворювання, пов`язаного із наркоманією.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, які би свідчили, що ОСОБА_3 проходив лікування виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з цієї підстави.

Указані обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що дослідженими судом доказами підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від захворювання, пов`язаного із наркоманією, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ч.4 ст.309 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а порушене відносно нього кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 07 серпня 2024 року закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.12, 44 КК України, ч.2 п.1 ст.284, ст.ст.285, 286-288, 314, ч.2 ст.369, ст.372, п.3 ч.1 ст. 392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу та проходженням лікування від наркоманії.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 07 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України-закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-4-ММС(4-метилметкатинон) у кількості 0,6872 грама та психотропну речовину, обіг якої обмежено, аміфетіман у кількості 0,0999 грама, які знаходяться у полімерному спец пакеті Експертної служби МВС України з номером №2981220», передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області-знищити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/109-24/11489-НЗПРАП від 02 вересня 2024 року у сумі 2271(дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Повна ухвала суду складена 27 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_6