Справа № 932/522/25
Провадження № 1-кс/932/180/25
УХВАЛА

15 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця ОСОБА_3 виконавчого округу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга ОСОБА_2 , в якій останній просить:

визнати виконавчі провадження №76459524, №76459535, №75533255, №75531472 №75531657 недійсними, незаконними та відмінити їх;

визнати дії ПРИХОДЬКО такими, що перевищують її повноваження;

визнати дії ПРИХОДЬКО такими, що призвели до тривалої небезпеки ОСОБА_4 чотирьох, людей та двох тварин, відчаю та голоду усю Родину, що є геноцидом. Вона добре усвідомлює що робить але продовжує коїти злочинні дії без повноважень та законних підстав;

змусити ПРИХОДЬКО повернути автомобіль власнику ОСОБА_5 ;

змусити ПРИХОДЬКО терміново розблокувати рахунки, на які вона наклала свої арешті згідно виконавчим провадженням №76459524 та №76459535.

Дослідивши матеріали скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

При цьому, як вбачається зі скарги ОСОБА_2 , фактично оскаржуються дії приватного виконавця, яка не може бути оскаржена в порядку, визначеному Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Чинне законодавство України передбачає широке коло можливостей впливу на хід виконавчого провадження, рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Безумовно, гарантією дотримання та забезпечення прав та свобод сторін виконавчого провадження насамперед є право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного (приватного) виконавця у межах виконавчого провадження. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних (приватних) виконавців визначено як Законом України «Про виконавче провадження» так і відповідними положеннями процесуальних кодексів, які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Оскарження рішень, дій та бездіяльності державного (приватного) виконавця та органу виконавчої служби передбачено трьома процесуальними кодексами - КАС, ЦПК, ГПК, тому на практиці виникає плутанина, що куди оскаржувати. Більш того, є різні випадки, коли подається скарга на діяльність виконавця, а коли позов. Так чи інакше Верховний Суд України впорядковує цю різноманітність способів боротьби з недбайливими державними (приватними) виконавцями.

Верховний суд України висловився щодо правильності обрання відповідної юрисдикційної підсудності при оскарження рішень, дій та/або бездіяльності виконавця під час виконання судового рішення або іншого виконавчого документу.

Відтак для визначення підвідомчості відповідної категорії справ, перш за все, необхідно з`ясувати, який суд видав виконавчий документ.

Згідно вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Адміністративному суду підсудні справи з приводу оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень не тільки адміністративного суду, але й виконавчих документів, виданих іншими органами та посадовими особами.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За таких обставин вважаю, що дії приватного виконавця при здійсненні виконавчих дій не має у собі ознак кримінального правопорушення оскільки ЦПК та КАС України передбачені інші способи для спонукання відповідальної особи до їх виконання.

Скаржник ОСОБА_2 в поданій скарзі звернувся до суду в порядку ст. 447 ЦПК України і фактично оскаржує дії приватного виконавця щодо вчинення виконавчих дії.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржник ОСОБА_2 повинен подати до суду скаргу, як того передбачено ст. 447 ЦПК України або позовну заяву в порядку КАС України, а не скаргу в порядку КПК України. При цьому, якщо КАС України допускає як позов так і скаргу на дії державного виконавця, то в порядку ЦПК України це б повинна була бути виключно скарга на дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця.

Статтею 303 КПК України, визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності, дізнавача, слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Скарга ОСОБА_2 з викладеними у ній вимогами, - не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, оскільки не входить до «виключного» переліку рішень, дій чи бездіяльності, зазначених у ч.1 ст.303 КПК України, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а тому у відкритті провадження слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись: ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця ОСОБА_3 виконавчого округу Дніпропетровської області, - відмовити на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6