Справа № 602/1099/24
Провадження № 1-кп/602/40/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000201 від 26.04.2024,

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Лановецьким районним судом Тернопільської області здійснюється судовий розгляд вказаного вище кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив окремо по кожному обвинуваченому клопотання про продовження дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, в якому просив продовжити строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, на 60 днів.

Клопотання мотивовані тим, що стосовно кожного обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень. Строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених, закінчується 04.04.2025, проте на даний час ризики, враховані під час обрання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу об`єктивно наявні, не зменшились та продовжують існувати на теперішній час, а тому прокурор продовжити строк дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинувачених при застосуванні запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії раніше визначених процесуальних обов`язків.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення заявлених прокурором клопотань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_9 , частково заперечив проти задоволення клопотання прокурора, що продовження строку дії обов`язків, покладених на його підзахисного при застосуванні запобіжного заходу. Просив суд збільшити територію, з якої обвинувачений ОСОБА_5 не може відлучатися без дозволу прокурора або суду, до території всієї Хмельницької області, оскільки раніше його підзахисний без укладення трудового договору працював на підприємстві, яке займається ремонтом доріг, а зараз через обмеження, накладені на нього внаслідок покладення відповідного обов`язку, не може повернутися туди на роботу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 частково заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що належна процесуальна його підзахисного забезпечується не стільки покладеними на нього судом обов`язками, скільки сумлінним ставленням до цього обвинуваченого ОСОБА_8 , який своєчасно з`являється на виклики до суду. Зазначив, що покладати обов`язок на обвинуваченого щодо утримання від спілкування з іншими обвинуваченими є невиправданим, оскільки це порушує його право на захист.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 також заперечувала проти продовження покладених на її підзахисних усіх обов`язків, про що клопоче прокурор. Зокрема, заперечувала щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язку носити електронний засіб контролю, а також вважає, що слід збільшити територію, з якої обвинувачений ОСОБА_7 не може відлучатися без дозволу прокурора або суду - з «населеного пункту, в якому він проживає/перебуває» до території всієї Тернопільської області, оскільки він через це не може знайти роботу.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2024 у цьому кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2024 з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з підозрюваними, потерпілим та свідками; здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України. 19.06.2024 заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_5 звільнено з під варти. Ухвалами слідчого судді та суду строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу, зокрема ухвалою Лановецького районного суду Тернопільського області від 04.02.2025 строк дії таких обов`язків продовжено до 04.04.2025.

Також 14.06.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цьому кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2024 з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з підозрюваними, потерпілим та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України. 24.06.2024 заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_8 звільнено з під варти. Ухвалами слідчого судді та суду строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу, зокрема ухвалою Лановецького районного суду Тернопільського області від 04.02.2025 строк дії таких обов`язків продовжено до 04.04.2025.

Також 19.06.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цьому кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2024 з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з підозрюваними, потерпілим та свідками; здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України; носити електронний засіб контролю. 17.06.2024 заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_6 звільнено з під варти. Ухвалами слідчого судді та суду строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу, зокрема ухвалою Лановецького районного суду Тернопільського області від 04.02.2025 строк дії таких обов`язків продовжено до 04.04.2025.

Також 14.06.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цьому кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2024 з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з підозрюваними, потерпілим та свідками; здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України. 17.06.2024 заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_7 звільнено з під варти. Ухвалами слідчого судді та суду строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу, зокрема ухвалою Лановецького районного суду Тернопільського області від 04.04.2025 строк дії таких обов`язків продовжено до 04.04.2025.

Частиною сьомою статті 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені у т.ч. частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, тобто у вимаганні, вчиненому організованою групою з погрозою вбивства в умовах воєнного стану, та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, поєднаному з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

За вчинення згаданих злочинів передбачена кримінальна відповідальність: за ч.4 ст.189 КК України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна і за ч.3 ст.289 КК України - позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими згаданих вище кримінальних правопорушень суд зазначає наступне.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 раніше була предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні і знайшла своє підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, покладення на обвинувачених відповідних обов`язків та неодноразового продовження строку їх дії під час досудового розслідування.

В подальшому, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми, слідчий передав обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні до суду.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням про те, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, котре мало місце коли останні перебували у процесуальному статусі підозрюваних, суд не розглядає питання обґрунтованості підозри (обвинувачення) за ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України як підставу для продовження строку обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачених.

Стосовно ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то на думку суду, стороною обвинувачення наведено достатні підстави вважати, що обвинувачені, кожен окремо, можуть здійснити відповідні дії, та наведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Зокрема, ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, обґрунтований суворістю покарання, передбаченого інкримінованими їм злочинами, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен окремо або спільно, усвідомлюючи суворість покарання можуть вдатися до відповідних активних дій.

При цьому, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема рішення по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє можливе покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства. У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», вказано, що «серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень». Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» наголосив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З цієї ж підстави є ймовірними ризики, що кожен з обвинувачених може незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При оцінці ступеня ризику впливу на інших обвинувачених, потерпілого та свідків суд враховує ту обставину, що останні ще не допитані по цьому кримінальному провадженню у суді, відтак обвинувачені, кожен окремо або спільно, можуть чинити на них відповідний тиск шляхом погроз, залякувань чи умовлянь схиляючи їх до надання неправдивих показань на свою користь чи відмови від участі у кримінальному провадженні.

Розглядаючи питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку дії раніше визначених обов`язків, суд, окрім наявності підстав, встановлених ст. 177 КПК України, враховує у сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі те, що: за вчинення злочинів, у яких вони обвинувачуються, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна; молодий вік кожного з обвинувачених (до 45 років) і відсутність даних про наявність будь-яких тяжких хронічних захворювань; відсутність у кожного з обвинувачених постійного місця роботи або навчання та постійного джерела доходів.

Окрім того, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд додатково враховує ті обставини, що останній не є громадянином України та не має постійного місця проживання в Україні, а також раніше, як убачається із обвинувального акта, був неодноразово засуджений за умисні злочини, у т.ч. проти власності.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновків, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу і покладення на обвинувачених відповідних обов`язків, тому наявні достатні підстави вважати, що без продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинувачені, кожен окремо або спільно, з високим ступенем ймовірності можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо аргументу захисника ОСОБА_10 про те, що покладення та продовження строку дії обов`язку на ОСОБА_8 щодо утримання від спілкування з іншими обвинуваченими порушує його право на захист, суд його відхиляє з огляду на таке.

Право на захист комплексний інститут у межах кримінального процесу, який містить кілька складових. Серед них: права обвинуваченого, засудженого, передбачені кримінальним процесуальним законом; норми, які регламентують участь захисника у кримінальному провадженні, участь сторони захисту у процесі доказування; обов`язки уповноважених осіб та органів у гарантуванні права на захист, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Статтею 42 КПК України передбачені права підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Однак, ні згадані вище норми, ні інші норми чинного законодавства України, які розкривається зміст права на захист у кримінальному провадженні, не відносять до права на захист обвинуваченого його право спілкуватися з іншими обвинуваченими.

До того ж усі обвинувачені у цьому кримінальному провадженні мають професійних захисників, які у разі необхідності можуть узгодити між собою позиції захисту.

Натомість, існує ризик того, що спілкування обвинувачених безпосередньо між собою, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів організованою групою та перебувають на свободі, може негативно вплинути на дієвість кримінального провадження.

Стосовно доводів захисників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про необхідність зміни обсягу і змісту обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зокрема в частині: зміни меж території, з якої обвинувачені не можуть відлучатися без дозволу прокурора або суду; не продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язку носити електронний засіб контролю, суд зазначає наступне.

Зі змісту положень ч. 1-3 ст. 331 КПК України слідує, що суд під час судового розгляду змінює, скасовує, обирає або продовжує запобіжний захід щодо обвинуваченого за результатами розгляду відповідного клопотанням сторони обвинувачення або захисту (про зміну, скасування, обрання або продовження запобіжного заходу).

Статтею 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч.1 ст. 7 КПК) та диспозитивність (п. 19 ч.1 ст.7 КПК).

Зокрема змагальність відповідно до ст. 22 КПК України полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Диспозитивність згідно з ч.1 ст. 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд констатує, що у даному випадку розглядається клопотання прокурора про продовження строку обов`язків, покладених на обвинувачених при застосуванні до них запобіжного заходу, яке подано на розгляд суду у встановленому законом порядку. Натомість, клопотань зі сторони захисту щодо зміни покладених на обвинувачених обов`язків до суду не надходило.

Окрім того, згадані вище доводи захисників, зокрема, адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , щодо необхідності зміни обсягу і змісту обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не підкріплені у судовому засіданні жодними належними доказами, які б свідчили про ті обставини, на які вони посилаються, зокрема що обвинувачені перебувають у пошуках роботи, а у тих населених пунктах, де вони проживають, і з яких вони в силу покладених на них судом обов`язків, не можуть відлучатися без дозволу суду, неможливо знайти роботу і що таку роботу можна знайти лише на території відповідної області поза межами відповідного населеного пункту.

З урахуванням наведеного вище, клопотання прокурора про про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку дії обов`язків, покладених в межах застосованого запобіжного заходу у виді застави, слід задовольнити повністю.

Додатково, суд роз`яснює обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що у разі якщо будучи належним чином повідомленими, вони не з`являться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлять суд про причини свого неприбуття, або якщо порушать покладені на них обов`язки, застава може бути звернена в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 194-196, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинувачених, - задовольнити.

2. Продовжити до 23 травня 2025 року включно строк дії покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілим та свідками, які є учасниками цього кримінального провадження;

- здати на зберігання (продовжувати зберігати) до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3. Продовжити до 23 травня 2025 року включно строк дії покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із Тернопільської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілим та свідками, які є учасниками цього кримінального провадження;

- здати на зберігання (продовжувати зберігати) до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Продовжити до 23 травня 2025 року включно строк дії покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання (продовжувати зберігати) до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

5. Продовжити до 23 травня 2025 року включно строк дії покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання (продовжувати зберігати) до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6. Строк дії цієї ухвали встановити до 23.05.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1