Справа № 314/858/25
Провадження № 1-кп/314/606/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 01.01.2025 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпро, громадянина України, освіта середня-спеціальна, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдата, перебуваючого на посаді механіка-водія 3 відділення інженерних загороджень взводу інженерної роти, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у тому, що він проходячи військову службу на посаді механіка-водія 3 відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою, № 340 Кабінету міністрів України від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 на своє ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 11 лютого 2025 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин під час керування транспортним засобом «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_4 в кузові блакитного кольору, був зупинений працівниками поліції УПП в Запорізькій області, на блок-посту З-01, який розташований на автодорозі «Харків-Сімферополь» поблизу населеного пункту с. Петро- Михайлівка, Запорізького району, Запорізької області, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на своє ім`я, видане 18.01.2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 7344, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений за допомогою термосублімаційного способу друку, тим самим «використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у використанні завідомо підробленого документу, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати на проведення судових експертиз, які документально підтверджені, відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, в розмірі 3183 гривень 60 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів загальною вартістю, що складає 3183 гривень 60 копійок.

Речові докази:

-посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 18.01.2022, яке долучено до матеріалів кримінального провадження знищити.

-DVD-R диск в якому міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського під час зупинки гр. ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а у випадку, якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5

07.03.2025