Справа № 308/4936/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., з участю секретаря судового засідання Микита М-Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 206 КПК України, в інтересах ОСОБА_2 щодо його незаконного затримання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в порядку ст.206 КПК України, в інтересах його батька ОСОБА_2 , подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву щодо незаконного затримання ОСОБА_2 .

Дану заяву заявник обґрунтовує тим, що 28.03.2025 року, близько 10 год. 00 хв., на перехресті вулиць М. Заньковецької та М.Химинець працівниками поліції (номер екіпажу 4617 міцубіші аутлендер поліція ТОР) було безпідставно затримано та викрадено його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відправлено до будівлі РТЦК не маючи законних підстав для затримання. В батька було зламане коліно яке він лікував вдома та при затриманні йому його доламали та не надали йому першу медичну допомогу. Забрали від батька телефон та залишили без зв`язку. Йому довелося поговорити з батьком через 3-х лиць та дізнатись, що ТЦК возять батька по Україні з зламаним коліном, тримають його в кайданках та намагаються продати у військові частини і ця процедура проходить силою. Батько не хоче служити військовим. Батько хворів корона вірусом після якого було ускладнення і стався інфаркт, внаслідок якого в батька з`явились рубці на серці, до сих пір батько не відновився після всіх хвороб. Батько його єдиний опікун який забезпечує їм життя.

З огляду на вищезазначене, заявник просить звільнити, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як позбавлену свободи особу.

Вказану заяву, слідчим суддею невідкладно призначено до розгляду на 13 год. 15 хв., 08.04.2025 року.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали слідчого судді, і перелік підстав є вичерпний.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України.

Згідно п.6 ч.1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

У поданій заяві заявник вказує, що його батько ОСОБА_2 був незаконно позбавлений волі та утримується до цих пір.

Однак, будь яких доказів на підтвердження вказаних фактів до матеріалів заяви не долучено.

З наявних матеріалів не надається можливим встановити чи дійсно особу незаконно позбавлено волі та де саме утримується на даний момент ОСОБА_2 .

З огляду на фактичні, встановлені судом обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 206 КПК України, в інтересах ОСОБА_2 щодо його незаконного затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Малюк В.М.