Справа № 677/1778/24
Провадження № 1-кп/677/9/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Красилові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Севрюки, Красилівського району Хмельницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого вироком Красилівського районного суду від 21 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 186 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2024 року, близько 21 год. 00 хв., у смт. Антоніни по вул. Зарічанська, біля будинку № 9, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , після чого, передбачаючи можливості нанесення ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та не розглядаючи можливості отримання останнім таких тілесних ушкоджень як один із можливих наслідків своєї поведінки, хоча при виявленні необхідної за даних конкретних обставин обачності міг і повинен був передбачити такий варіант розвитку подій, штовхнув ОСОБА_5 , що призвело до втрати останнім рівноваги, надання його тілу прискорення та падіння з положення стоячи лівою стороною тіла на дорожнє покриття, в результаті чого ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вколоченого перелому акроміального кінця лівої ключиці без зміщення, перелому хірургічної шийки лівого плеча з заходженням уламків по ширині і довжині на 1,5 см, вивиху голівки лівого плеча, гематоми в ділянці лівого плечового суглобу, які відносяться до категорії середньої ступеня важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями, які виразилися в необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

Крім того, 12 вересня 2024 року, близько 21 год. 00 хв., у смт Антоніни по вул. Зарічанській, біля будинку № 9, після спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з необережності, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 , який лежав на лівому боці на землі та діючи умисно, наніс йому один удар правою ногою в грудну клітину зліва та не менше двох ударів у ліву частину тулуба, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому 10-го ребра ліворуч по середньо-лопатковій лінії, який відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіяні середньої тяжкості тілесного ушкодження, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зокрема вказав, що у вересні 2024 року, на території свого домогосподарства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, вдарив ОСОБА_5 по лиці, а потім штовхнув його, від чого останній впав на землю. Після цього, коли ОСОБА_5 лежав на землі, він наніс останньому ще три удари ногою по тулубу. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки та більше не буде допускати подібних вчинків, просить суворо не карати.

Потерпілий пояснив, що 12 вересня 2024 року близько 21 год. між ним та ОСОБА_4 стався конфлікт, під час якого ОСОБА_4 штовхнув його в плече і він впав. На наступний день плече почало боліти. Чи завдавав ОСОБА_4 ще тілесні ушкодження, він не пам`ятає, однак зазначив, що під час досудового розслідування давав більш точні показання,а зараз вже забув. Обвинуваченого пробачив, жодних претензій матеріального чи морального характеру до нього не має. Просить суворо не карати.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України підтверджується іншими, дослідженими у судовому засіданні, доказами в їх сукупності:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 усно повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на підставі чого були внесені відомості до ЄРДР, що підтверджується витягом з ЄРДР кримінального провадження № 0000257 від 14 вересня 2024 року;

- даними рапорту слідчого СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про встановлення ознак вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, на підставі чого були внесені відомості до ЄРДР, що підтверджується витягом з ЄРДР кримінального провадження № 0000269 від 04 жовтня 2024 року щодо самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення в ході розслідування кримінального провадження № 0000257 від 14 вересня 2024 року;

- інформацією № 1914 від 02 жовтня 2024 року КНП «Красилівська БЛ» Красилівської міської ради Хмельницької області, з якою вбачається, що ОСОБА_5 звертався у відділення невідкладної допомоги, і якому встановлено діагноз: Перелом в/3 лівої плечової кістки зі зміщенням, на стаціонарному лікуванні не перебував;

- даними протоколу слідчого експерименту від 04 жовтня 2024 року та додатком до нього (СD-R диск із відео записом) за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого повідомив про обставини нанесення тілесних ушкоджень;

- схемою локалізації тілесних ушкоджень, на якій зазначено на тілі відповідні цифрові маркування ушкоджень;

- висновком експерта № 133 від 04 жовтня 2024 року, відповідно до підсумків якого у ОСОБА_5 виявлено:

- вколочений перелом акроміального кінця лівої ключиці без зміщення, перелом хірургічної шийки лівого плеча з заходженням уламків по ширині і довжині на 1,5см, вивих голівки лівого плеча, гематома в ділянці лівого плечового суглобу, які виникли від, як мінімум, однієї дії - удару тупого твердого предмету, що могло мати місце при падінні з висоти власного зросту та ударі лівим плечем об тверду поверхню, і відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ степені важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (пп. 2.2.1.в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6);

- перелом 10-го ребра ліворуч по середньо-лопатковій лінії, який виник від, як мінімум однієї дії - удару тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути взута нога сторонньої особи, їй подібний предмет, або при падінні та ударі об такий, і відноситься до категорії СЕРЕДНЬОЇ степені важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (пп. 2.2.1.в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6).

Згідно рентгенівських знімків у ОСОБА_5 виявлено консолідовані переломи 6,8 ребер справа, 10 ребра справа (бічний) відрізок, які виникли від дій - ударів тупих твердих предметів, або при падінні та ударі об такі більш як за ЗО діб до моменту проведення рентгенографії органів грудної клітки (14.09.2024 року), відношення до подій що мали місце 12.09.2024 року не мають, і відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ степені важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (пп. 2.2.1.в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6).

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що діяння, що виразилося в необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження та в умисному заподіяні середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_5 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 122 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, особу винного, який судимий, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як особа, ОСОБА_4 раніше судимий, по місцю реєстрації характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Тому з урахуванням вимог ст. 65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, щиро покаявся, враховуючи позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті 128 КК України та частини першої статті 122 КК України із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень частини першої статті 70 КК України та не вбачає підстав для громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі.

Також суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати ВС від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к, згідно якого у кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 186 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Тому при призначенні обвинуваченому остаточного покарання суд враховує вимоги ч. 3 ст. 78 КК України, згідно із якою у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу за сукупністю вироків.

Тому, враховуючи викладене, суд до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, ст. 128 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно вирішити питання в даному кримінальному провадженні, відсутні.

Вирок набирає законної сили через 30 днів після його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд, з підстав протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1