Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

18 грудня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1603/20

Провадження № 1-кп/635/250/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецьківка Сумської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на втрату наразі чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність цих діянь та заяву потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що не заперечує проти розгляду вказаного кримінального провадження справи без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Також щодо епізоду від 15.09.2016 року, який кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання та вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що 25.03.2020 близько 16:00 ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні «АТБ- маркер» розташованому за адресою: Харківська область,

Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська №230, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю працівників «BAILEY SoriginallrishCream»: об`ємом 0,5 літрів, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 369,00 грн., який сховав у себе під одягом.

Далі, здійснивши розрахунок на касі «АТБ-маркет» за придбаний молочний продукт, залишивши не оплаченим вказаний спиртний напій «BAILEY SoriginallrishCream», який сховав у себе під верхнім одягом, покинув приміщення торгівельного маркету звернувши на свою користь викрадене майно, чим спричинив ТОВ «АТБ - маркет», представником якого є ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 369,00 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Також, 19.05.2020 близько 09:00 ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходився в будинку, шляхом вільного доступу, таємно викрав обігрівач «Polaris» PREH 0723, вартість якого згідно висновку №10108 від 21.05.2020 судово-товарознавчої експертизи становить 560,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму,

Умнені дії ОСОБА_4 , кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 2 статті 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке вчинене у 2020 році стосовно таємного викрадення майна.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 102,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення кримінального правопорушення - розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становила 2 102,00 грн.

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна за епізодом від 25.03.2020

становить 362,00 грн, та за епізодом від 19.05.2020 становить 560,00 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р. та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо епізоду від 15.09.2016 року про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності, суд зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.

Санкція частини 2 статті 185 КК України, яка також була чинною на момент вчинення кримінального правопорушення, яке ставиться у провину обвинуваченому, передбачає покарання у виді арешта на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав, клопотання захисника підлягає задоволенню.

При цьому обвинуваченому суд роз`яснив, що застосування статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинувачену від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

Правилами частини 3 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально - процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Разом з тим, суд зазначає, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Зазначена позиція узгоджується з позицією викладеною у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21).

Ураховуючи наведене суд не вбачає правових підстав для стягнення судових витрат за проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні з обвинуваченого ОСОБА_4 оскільки особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а ініціатором їх проведення був орган досудового розслідування.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відносяться на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5 КК України, статтями 284, 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 25 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 2 статті 185КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000790 від 19 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 2 статті 185КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадженні - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003654 від 16 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Судові витрати понесені на залучення експерта на суму 2 224,70 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- сім мішків кукурудзи в початках, дві спортивні сумки наповнені кукурудзою в початках та один поліетиленовий пакет з кукурудзою, загальною вагою 163,2 кг., який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9

- картонний коробок з-під обігрівача «Polaris» PREH 0723 та обігрівач «Polaris» PREH 0723, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , - повернути ОСОБА_7

- лікер @BAILEYSoriginalIrishCream», об`ємом 0,5 літрів, - повернути власнику.

Копію ухвали суду та матеріали за фактом викрадення належного представнику потерпілого ОСОБА_6 майна на суму 369,00 гривень за адресою: АДРЕСА_4 та за фактом викрадення належного потерпілому ОСОБА_7 майна на суму 560,00 гривень за адресою: АДРЕСА_3 направити до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 20 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_10