Справа № 522/6298/23
Провадження № 1-кп/522/521/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000354 від 12.03.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , офіційно непрацевлаштована, має середню освіту, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , учениця Одеського ліцею «Олімпієць», зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

захисника ОСОБА_15 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_16 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_17 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_18 ,

представників служби у справах дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_7 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. Ігнорування вказаних дій з боку потерпілих викликало у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 роздратування та посилило агресивність їх дій. Посилення нецензурної лайки і подальших принизливих ображень разом з підсиленим бажанням за будь яку мету спровокувати конфлікту ситуацію вимусило потерпілу сторону відреагувати на їх неналежну поведінку та вимагати від них припинення протиправних дій та не заважати їх відпочинку.

Небажання потерпілої сторони з`ясовувати стосунки ще більш роздратувало ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які спільно вирішили припинити вживання алкогольних напоїв з метою подальшого провокування іншої сторони до безпричинного та безпредметного з`ясування стосунків, спільної демонстрації їм своєї зверхності та безкарності над оточуючими, у тому числі шляхом застосування до них фізичного насильства, розуміючи, що зазначені дії, вчинені в громадському місці, будуть однозначно мати наслідки у вигляді грубого порушення громадського порядку.

Діючи з вказаною метою, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наблизились до групи осіб, серед яких перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та діючи вкрай агресивно та зухвало продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, а саме вулицями Грецька та Буніна, по якій постійно в напрямку вулиці Дерибасівської та Грецької площі рухались громадяни, а також гості міста з метою проведення дозвілля в його історичній частині, а також ігноруючи відпочинок громадян, які проживають у будинках, які розташовані поряд з зазначеною зеленою зоною вечором вихідного дня, ігноруючи тим самим загально прийняті норми поведінки громадян та протиставляючи себе суспільству.

Зрозумівши, що намагання з`ясувати стосунки та спровокувати конфлікту ситуацію не призвело до бажаного результату через небажання потерпілої сторони до участі в конфлікті, однак бажаючи через перебування у стані алкогольного сп`яніння протиставити свою зверхність конфліктуючій стороні та продемонструвати свою зухвалість на очах один у одного, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю та мотивів явної неповаги до суспільства, вирішили перейти до більш активних дій та застосувати до потерпілих фізичне насильство. Діючи з вказаною метою ОСОБА_7 , без будь яких на те причин, схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Очевидцем зазначених подій був ОСОБА_25 , який намагався словесно заспокоїти ОСОБА_7 та врегулювати ситуацію мирним шляхом, однак зазначені дії лише розлютили ОСОБА_5 , який діючи з хуліганських мотивів почав провокувати з ним бійку, намагаючись нанести декілька ударів руками і ногами по тулубу і кінцівках потерпілого, а також демонструючи свою зневагу до нього, демонстративно плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в лікоть правої руки та від сильного удару об руку розбилась.

Побачивши явно агресивні наміри ОСОБА_5 та його розлючених товаришів, їх бажання подальшого застосування насильства, ОСОБА_25 , не бажаючи вступити у бійку, був вимушений стрімко піти з зазначеної зеленої зони в напрямку вулиці Буніна. Оскільки ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_25 , слідом за ними пішли його товариші, намагаючись завадити його намірам, у тому числі ОСОБА_22 .

У цей же час, ОСОБА_7 , з метою завадити їм втрутитись у зазначену ситуацію та завадити агресивним намірам ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів та з особливою зухвалістю, схопила за верхній одяг ОСОБА_22 та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, спонукаючи своїми зазначеними діями інших спільників до вчинення активних дій з застосування фізичного насильства до потерпілої. Діючи за прикладом ОСОБА_7 , до лежачої на асфальтовому покритті ОСОБА_22 підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які діючи з особливою зухвалістю обступили ОСОБА_22 та спільно нанесли їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та обличчю потерпілої, обступивши її таким чином, що товариші потерпілої не могли прийти їй на допомогу. Зокрема ОСОБА_4 , діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу. У цей же час ОСОБА_6 , також діючи навмисно, нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш, ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись. В цей час до лежачої на асфальтованому покритті ОСОБА_22 також підбігла ОСОБА_9 , яка діючи з особливою зухвалістю за прикладом інших спільників, діючи із хуліганських мотивів, спільно з зазначеними особами, безпричинно також почала наносити ОСОБА_22 , яка продовжувала лежати на асфальтовому покритті, хаотичні удари по тулубу та кінцівкам, завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів.

В цей час до лежачої на землі ОСОБА_22 підійшли її дві подруги, внаслідок чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були вимушені завершити її побиття, у тому числі через те, що ОСОБА_24 розпилила у тому місці газовий балончик. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , не наздогнавши ОСОБА_23 та повернувшись до зеленої зони, будучи розлюченим зазначеним фактом, діючи навмисно з хуліганських мотивів, підійшов до ОСОБА_24 зі спини та діючи з особливою зухвалістю навмисно наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , завдавши їй сильного фізичного болю. Не бажаючи заспокоїтись та продовжуючи агресивну поведінку, ОСОБА_5 знову ж підбіг до ОСОБА_24 та улучивши слушний момент наніс їй ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Зазначені події супроводжувались постійною нецензурною лайкою з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також образами на адресу потерпілих, провокуючи тим самим розвиток конфліктної ситуації, незважаючи на перебування в громадському місці. Крім того, ОСОБА_9 неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які намагались словесно заспокоїти зазначених осіб.

В цей час не бажаючі мирного завершення конфліктної ситуації ОСОБА_7 продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Будучи розлюченою тим фактом, що ОСОБА_22 подальші події почала знімати на мобільний телефон, ОСОБА_4 з метою завадити зазначеному факту, з розбігу кинулась на ОСОБА_22 , намагаючись її збити з ніг, однак, перебуваюча поряд ОСОБА_24 схопила ОСОБА_4 за руку, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 розлютився фактом протидії їх агресивним діям, діючи із хуліганських мотивів, швидко підбіг до ОСОБА_24 та з розбігу з силою штовхнув її в спину, збивши її з ніг внаслідок чого вона обличчям вниз впала на асфальтове покриття. В цей же час до лежачої на землі ОСОБА_24 підбігла ОСОБА_4 та навмисно завдала їй сильного удару ногою по ногам.

В подальшому сторони продовжили з`ясовувати стосунки, однак не бажаючи мирного завершення конфлікту та провокуючи свої товаришів на подальше продовження бійки, ОСОБА_4 раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони. Однак і після зазначених подій ОСОБА_7 знову ж підійшла до сторін конфлікту, штовхаючи їх та заважаючи своїми закликами до товаришів до мирного врегулювання зазначеної ситуації у той час як ОСОБА_5 продовжував переслідувати ОСОБА_23 , бігаючи за ним та намагаючись завдати йому ударів ногами по тулубу.

В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які діяли узгоджено, підтримуючи та провокуючи один одного на подальші протиправні дії та переслідуючи єдиний умисел на завдання фізичного болю і тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів та неповаги до суспільства, потерпілим були завдані наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_22 - поверхнева забійна рана в ділянці лівої надбрівної дуги (1), садно на слизовій оболонці нижньої губи справа (1), синці в лівій (1) та правій (1) навколоорбітальних ділянках, на правому стегні (1), на лівій (1) та правій (1) гомілках, садно (1) на тильній поверхні лівої кисті, які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_24 крововилив (1) та садно (1) на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синці на правому плечі (1), на лівому стегні (1), на правому стегні (1), в проекції правого колінного суглобу (1) на лівій гомілці (1), які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_23 - садно носа, синець в ділянці правого ліктьового суглоба, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищеописаних зухвалих дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю внаслідок тривалого та неодноразово повторюваного застосуванням невиправданого та нічим не спровокованого фізичного насильства по відношенні до вказаних потерпілих, а також нецензурною лайкою до них та інших громадян, які перебували у зазначеному громадському місці, був грубо порушений громадський порядок через явну неповагу до суспільства, в результаті чого громадяни були вимушені про зазначений факт повідомити співробітників поліції щодо припинення ними зазначених протиправних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Також судом встановлено, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин неповнолітня ОСОБА_9 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_7 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. Ігнорування вказаних дій з боку потерпілих викликало у ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , роздратування та посилило агресивність їх дій. Посилення нецензурної лайки і подальших принизливих ображень разом з підсиленим бажанням за будь яку мету спровокувати конфлікту ситуацію вимусило потерпілу сторону відреагувати на їх неналежну поведінку та вимагати від них припинення протиправних дій та не заважати їх відпочинку.

Небажання потерпілої сторони з`ясовувати стосунки ще більш роздратувало ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які спільно вирішили припинити вживання алкогольних напоїв з метою подальшого провокування іншої сторони до безпричинного та безпредметного з`ясування стосунків, спільної демонстрації їм своєї зверхності та безкарності над оточуючими, у тому числі шляхом застосування до них фізичного насильства, розуміючи, що зазначені дії, вчинені в громадському місці, будуть однозначно мати наслідки у вигляді грубого порушення громадського порядку.

Діючи з вказаною метою, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наблизились до групи осіб, серед яких перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та діючи вкрай агресивно та зухвало продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, а саме вулицями Грецька та Буніна, по якій постійно в напрямку вулиці Дерибасівської та Грецької площі рухались громадяни, а також гості міста з метою проведення дозвілля в його історичній частині, а також ігноруючи відпочинок громадян, які проживають у будинках, які розташовані поряд з зазначеною зеленою зоною вечором вихідного дня, ігноруючи тим самим загально прийняті норми поведінки громадян та протиставляючи себе суспільству.

Зрозумівши, що намагання з`ясувати стосунки та спровокувати конфлікту ситуацію не призвело до бажаного результату через небажання потерпілої сторони до участі в конфлікті, однак бажаючи через перебування у стані алкогольного сп`яніння протиставити свою зверхність конфліктуючій стороні та продемонструвати свою зухвалість на очах один у одного, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю та мотивів явної неповаги до суспільства, вирішили перейти до більш активних дій та застосувати до потерпілих фізичне насильство. Діючи з вказаною метою ОСОБА_7 , без будь яких на те причин, схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Очевидцем зазначених подій був ОСОБА_25 , який намагався словесно заспокоїти ОСОБА_7 та врегулювати ситуацію мирним шляхом, однак зазначені дії лише розлютили ОСОБА_5 , який діючи з хуліганських мотивів почав провокувати з ним бійку, намагаючись нанести декілька ударів руками і ногами по тулубу і кінцівках потерпілого, а також демонструючи свою зневагу до нього, демонстративно плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в лікоть правої руки та від сильного удару об руку розбилась.

Побачивши явно агресивні наміри ОСОБА_5 та його розлючених товаришів, їх бажання подальшого застосування насильства, ОСОБА_25 , не бажаючи вступити у бійку, був вимушений стрімко піти з зазначеної зеленої зони в напрямку вулиці Буніна. Оскільки ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_25 , слідом за ними пішли його товариші, намагаючись завадити його намірам, у тому числі ОСОБА_22 .

У цей же час, ОСОБА_7 , з метою завадити їм втрутитись у зазначену ситуацію та завадити агресивним намірам ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів та з особливою зухвалістю, схопила за верхній одяг ОСОБА_22 та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, спонукаючи своїми зазначеними діями інших спільників до вчинення активних дій з застосування фізичного насильства до потерпілої. Діючи за прикладом ОСОБА_7 , до лежачої на асфальтовому покритті ОСОБА_22 підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які діючи з особливою зухвалістю обступили ОСОБА_22 та спільно нанесли їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та обличчю потерпілої, обступивши її таким чином, що товариші потерпілої не могли прийти їй на допомогу. Зокрема ОСОБА_4 , діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу. У цей же час ОСОБА_6 , також діючи навмисно, нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш, ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись. В цей час до лежачої на асфальтованому покритті ОСОБА_22 також підбігла ОСОБА_9 , яка діючи з особливою зухвалістю за прикладом інших спільників, діючи із хуліганських мотивів, спільно з зазначеними особами, безпричинно також почала наносити ОСОБА_22 , яка продовжувала лежати на асфальтовому покритті, хаотичні удари по тулубу та кінцівкам, завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів.

В цей час до лежачої на землі ОСОБА_22 підійшли її дві подруги, внаслідок чого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 були вимушені завершити її побиття, у тому числі через те, що ОСОБА_24 розпилила у тому місці газовий балончик. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , не наздогнавши ОСОБА_23 та повернувшись до зеленої зони, будучи розлюченим зазначеним фактом, діючи навмисно з хуліганських мотивів, підійшов до ОСОБА_24 зі спини та діючи з особливою зухвалістю навмисно наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , завдавши їй сильного фізичного болю. Не бажаючи заспокоїтись та продовжуючи агресивну поведінку, ОСОБА_5 знову ж підбіг до ОСОБА_24 та улучивши слушний момент наніс їй ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Зазначені події супроводжувались постійною нецензурною лайкою з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також образами на адресу потерпілих, провокуючи тим самим розвиток конфліктної ситуації, незважаючи на перебування в громадському місці. Крім того, ОСОБА_9 неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які намагались словесно заспокоїти зазначених осіб.

В цей час не бажаючі мирного завершення конфліктної ситуації ОСОБА_7 продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Будучи розлюченою тим фактом, що ОСОБА_22 подальші події почала знімати на мобільний телефон, ОСОБА_4 з метою завадити зазначеному факту, з розбігу кинулась на ОСОБА_22 , намагаючись її збити з ніг, однак, перебуваюча поряд ОСОБА_24 схопила ОСОБА_4 за руку, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 розлютився фактом протидії їх агресивним діям, діючи із хуліганських мотивів, швидко підбіг до ОСОБА_24 та з розбігу з силою штовхнув її в спину, збивши її з ніг внаслідок чого вона обличчям вниз впала на асфальтове покриття. В цей же час до лежачої на землі ОСОБА_24 підбігла ОСОБА_4 та навмисно завдала їй сильного удару ногою по ногам.

В подальшому сторони продовжили з`ясовувати стосунки, однак не бажаючи мирного завершення конфлікту та провокуючи свої товаришів на подальше продовження бійки, ОСОБА_4 раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони. Однак і після зазначених подій ОСОБА_7 знову ж підійшла до сторін конфлікту, штовхаючи їх та заважаючи своїми закликами до товаришів до мирного врегулювання зазначеної ситуації у той час як ОСОБА_5 продовжував переслідувати ОСОБА_23 , бігаючи за ним та намагаючись завдати йому ударів ногами по тулубу.

В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діяли узгоджено, підтримуючи та провокуючи один одного на подальші протиправні дії та переслідуючи єдиний умисел на завдання фізичного болю і тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів та неповаги до суспільства, потерпілим були завдані наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_22 - поверхнева забійна рана в ділянці лівої надбрівної дуги (1), садно на слизовій оболонці нижньої губи справа (1), синці в лівій (1) та правій (1) навколоорбітальних ділянках, на правому стегні (1), на лівій (1) та правій (1) гомілках, садно (1) на тильній поверхні лівої кисті, які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_24 крововилив (1) та садно (1) на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синці на правому плечі (1), на лівому стегні (1), на правому стегні (1), в проекції правого колінного суглобу (1) на лівій гомілці (1), які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_23 - садно носа, синець в ділянці правого ліктьового суглоба, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищеописаних зухвалих дій ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю внаслідок тривалого та неодноразово повторюваного застосуванням невиправданого та нічим не спровокованого фізичного насильства по відношенні до вказаних потерпілих, а також нецензурною лайкою до них та інших громадян, які перебували у зазначеному громадському місці, був грубо порушений громадський порядок через явну неповагу до суспільства, в результаті чого громадяни були вимушені про зазначений факт повідомити співробітників поліції щодо припинення ними зазначених протиправних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Також судом встановлено, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 разом з неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_7 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. Ігнорування вказаних дій з боку потерпілих викликало у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 роздратування та посилило агресивність їх дій. Посилення нецензурної лайки і подальших принизливих ображень разом з підсиленим бажанням за будь яку мету спровокувати конфлікту ситуацію вимусило потерпілу сторону відреагувати на їх неналежну поведінку та вимагати від них припинення протиправних дій та не заважати їх відпочинку.

Небажання потерпілої сторони з`ясовувати стосунки ще більш роздратувало ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які спільно вирішили припинити вживання алкогольних напоїв з метою подальшого провокування іншої сторони до безпричинного та безпредметного з`ясування стосунків, спільної демонстрації їм своєї зверхності та безкарності над оточуючими, у тому числі шляхом застосування до них фізичного насильства, розуміючи, що зазначені дії, вчинені в громадському місці, будуть однозначно мати наслідки у вигляді грубого порушення громадського порядку.

Діючи з вказаною метою, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 наблизились до групи осіб, серед яких перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та діючи вкрай агресивно та зухвало продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, а саме вулицями Грецька та Буніна, по якій постійно в напрямку вулиці Дерибасівської та Грецької площі рухались громадяни, а також гості міста з метою проведення дозвілля в його історичній частині, а також ігноруючи відпочинок громадян, які проживають у будинках, які розташовані поряд з зазначеною зеленою зоною вечором вихідного дня, ігноруючи тим самим загально прийняті норми поведінки громадян та протиставляючи себе суспільству.

Зрозумівши, що намагання з`ясувати стосунки та спровокувати конфлікту ситуацію не призвело до бажаного результату через небажання потерпілої сторони до участі в конфлікті, однак бажаючи через перебування у стані алкогольного сп`яніння протиставити свою зверхність конфліктуючій стороні та продемонструвати свою зухвалість на очах один у одного, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю та мотивів явної неповаги до суспільства, вирішили перейти до більш активних дій та застосувати до потерпілих фізичне насильство. Діючи з вказаною метою ОСОБА_7 , без будь яких на те причин, схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Очевидцем зазначених подій був ОСОБА_25 , який намагався словесно заспокоїти ОСОБА_7 та врегулювати ситуацію мирним шляхом, однак зазначені дії лише розлютили ОСОБА_5 , який діючи з хуліганських мотивів почав провокувати з ним бійку, намагаючись нанести декілька ударів руками і ногами по тулубу і кінцівках потерпілого, а також демонструючи свою зневагу до нього, демонстративно плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в лікоть правої руки та від сильного удару об руку розбилась.

Побачивши явно агресивні наміри ОСОБА_5 та його розлючених товаришів, їх бажання подальшого застосування насильства, ОСОБА_25 , не бажаючи вступити у бійку, був вимушений стрімко піти з зазначеної зеленої зони в напрямку вулиці Буніна. Оскільки ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_25 , слідом за ними пішли його товариші, намагаючись завадити його намірам, у тому числі ОСОБА_22 .

У цей же час, ОСОБА_7 , з метою завадити їм втрутитись у зазначену ситуацію та завадити агресивним намірам ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів та з особливою зухвалістю, схопила за верхній одяг ОСОБА_22 та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, спонукаючи своїми зазначеними діями інших спільників до вчинення активних дій з застосування фізичного насильства до потерпілої. Діючи за прикладом ОСОБА_7 , до лежачої на асфальтовому покритті ОСОБА_22 підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які діючи з особливою зухвалістю обступили ОСОБА_22 та спільно нанесли їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та обличчю потерпілій, обступивши її таким чином, що товариші потерпілої не могли прийти їй на допомогу. Зокрема ОСОБА_4 , діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу. У цей же час ОСОБА_6 , також діючи навмисно, нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш, ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись. В цей час до лежачої на асфальтованому покритті ОСОБА_22 також підбігла ОСОБА_9 , яка діючи з особливою зухвалістю за прикладом інших спільників, діючи із хуліганських мотивів, спільно з зазначеними особами, безпричинно також почала наносити ОСОБА_22 , яка продовжувала лежати на асфальтовому покритті, хаотичні удари по тулубу та кінцівкам, завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів.

В цей час до лежачої на землі ОСОБА_22 підійшли її дві подруги, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були вимушені завершити її побиття, у тому числі через те, що ОСОБА_24 розпилила у тому місці газовий балончик. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , не наздогнавши ОСОБА_23 та повернувшись до зеленої зони, будучи розлюченим зазначеним фактом, діючи навмисно з хуліганських мотивів, підійшов до ОСОБА_24 зі спини та діючи з особливою зухвалістю навмисно наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , завдавши їй сильного фізичного болю. Не бажаючи заспокоїтись та продовжуючи агресивну поведінку, ОСОБА_5 знову ж підбіг до ОСОБА_24 та улучивши слушний момент наніс їй ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Зазначені події супроводжувались постійною нецензурною лайкою з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також образами на адресу потерпілих, провокуючи тим самим розвиток конфліктної ситуації, незважаючи на перебування в громадському місці. Крім того, ОСОБА_9 неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які намагались словесно заспокоїти зазначених осіб.

В цей час не бажаючі мирного завершення конфліктної ситуації ОСОБА_7 продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Будучи розлюченою тим фактом, що ОСОБА_22 подальші події почала знімати на мобільний телефон, ОСОБА_4 з метою завадити зазначеному факту, з розбігу кинулась на ОСОБА_22 , намагаючись її збити з ніг, однак, перебуваюча поряд ОСОБА_24 схопила ОСОБА_4 за руку, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 розлютився фактом протидії їх агресивним діям, діючи із хуліганських мотивів, швидко підбіг до ОСОБА_24 та з розбігу з силою штовхнув її в спину, збивши її з ніг внаслідок чого вона обличчям вниз впала на асфальтове покриття. В цей же час до лежачої на землі ОСОБА_24 підбігла ОСОБА_4 та навмисно завдала їй сильного удару ногою по ногам.

В подальшому сторони продовжили з`ясовувати стосунки, однак не бажаючи мирного завершення конфлікту та провокуючи свої товаришів на подальше продовження бійки, ОСОБА_4 раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони. Однак і після зазначених подій ОСОБА_7 знову ж підійшла до сторін конфлікту, штовхаючи їх та заважаючи своїми закликами до товаришів до мирного врегулювання зазначеної ситуації у той час як ОСОБА_5 продовжував переслідувати ОСОБА_23 , бігаючи за ним та намагаючись завдати йому ударів ногами по тулубу.

В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які діяли узгоджено, підтримуючи та провокуючи один одного на подальші протиправні дії та переслідуючи єдиний умисел на завдання фізичного болю і тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів та неповаги до суспільства, потерпілим були завдані наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_22 - поверхнева забійна рана в ділянці лівої надбрівної дуги (1), садно на слизовій оболонці нижньої губи справа (1), синці в лівій (1) та правій (1) навколоорбітальних ділянках, на правому стегні (1), на лівій (1) та правій (1) гомілках, садно (1) на тильній поверхні лівої кисті, які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_24 крововилив (1) та садно (1) на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синці на правому плечі (1), на лівому стегні (1), на правому стегні (1), в проекції правого колінного суглобу (1) на лівій гомілці (1), які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_23 - садно носа, синець в ділянці правого ліктьового суглоба, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищеописаних зухвалих дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю внаслідок тривалого та неодноразово повторюваного застосуванням невиправданого та нічим не спровокованого фізичного насильства по відношенні до вказаних потерпілих, а також нецензурною лайкою до них та інших громадян, які перебували у зазначеному громадському місці, був грубо порушений громадський порядок через явну неповагу до суспільства, в результаті чого громадяни були вимушені про зазначений факт повідомити співробітників поліції щодо припинення ними зазначених протиправних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Також судом встановлено, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин повнолітня ОСОБА_26 разом з неповнолітніми ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та повнолітньою ОСОБА_7 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. Ігнорування вказаних дій з боку потерпілих викликало у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 роздратування та посилило агресивність їх дій. Посилення нецензурної лайки і подальших принизливих ображень разом з підсиленим бажанням за будь яку мету спровокувати конфлікту ситуацію вимусило потерпілу сторону відреагувати на їх неналежну поведінку та вимагати від них припинення протиправних дій та не заважати їх відпочинку.

Небажання потерпілої сторони з`ясовувати стосунки ще більш роздратувало ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які спільно вирішили припинити вживання алкогольних напоїв з метою подальшого провокування іншої сторони до безпричинного та безпредметного з`ясування стосунків, спільної демонстрації їм своєї зверхності та безкарності над оточуючими, у тому числі шляхом застосування до них фізичного насильства, розуміючи, що зазначені дії, вчинені в громадському місці, будуть однозначно мати наслідки у вигляді грубого порушення громадського порядку.

Діючи з вказаною метою, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наблизились до групи осіб, серед яких перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та діючи вкрай агресивно та зухвало продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, а саме вулицями Грецька та Буніна, по якій постійно в напрямку вулиці Дерибасівської та Грецької площі рухались громадяни, а також гості міста з метою проведення дозвілля в його історичній частині, а також ігноруючи відпочинок громадян, які проживають у будинках, які розташовані поряд з зазначеною зеленою зоною вечором вихідного дня, ігноруючи тим самим загально прийняті норми поведінки громадян та протиставляючи себе суспільству.

Зрозумівши, що намагання з`ясувати стосунки та спровокувати конфлікту ситуацію не призвело до бажаного результату через небажання потерпілої сторони до участі в конфлікті, однак бажаючи через перебування у стані алкогольного сп`яніння протиставити свою зверхність конфліктуючій стороні та продемонструвати свою зухвалість на очах один у одного, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю та мотивів явної неповаги до суспільства, вирішили перейти до більш активних дій та застосувати до потерпілих фізичне насильство. Діючи з вказаною метою ОСОБА_7 , без будь яких на те причин, схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Очевидцем зазначених подій був ОСОБА_25 , який намагався словесно заспокоїти ОСОБА_7 та врегулювати ситуацію мирним шляхом, однак зазначені дії лише розлютили ОСОБА_5 , який діючи з хуліганських мотивів почав провокувати з ним бійку, намагаючись нанести декілька ударів руками і ногами по тулубу і кінцівках потерпілого, а також демонструючи свою зневагу до нього, демонстративно плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в лікоть правої руки та від сильного удару об руку розбилась.

Побачивши явно агресивні наміри ОСОБА_5 та його розлючених товаришів, їх бажання подальшого застосування насильства, ОСОБА_25 , не бажаючи вступити у бійку, був вимушений стрімко піти з зазначеної зеленої зони в напрямку вулиці Буніна. Оскільки ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_25 , слідом за ними пішли його товариші, намагаючись завадити його намірам, у тому числі ОСОБА_22 .

У цей же час, ОСОБА_7 , з метою завадити їм втрутитись у зазначену ситуацію та завадити агресивним намірам ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів та з особливою зухвалістю, схопила за верхній одяг ОСОБА_22 та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, спонукаючи своїми зазначеними діями інших спільників до вчинення активних дій з застосування фізичного насильства до потерпілої. Діючи за прикладом ОСОБА_7 , до лежачої на асфальтовому покритті ОСОБА_22 підбігли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які діючи з особливою зухвалістю обступили ОСОБА_22 та спільно нанесли їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та обличчю потерпілої, обступивши її таким чином, що товариші потерпілої не могли прийти їй на допомогу. Зокрема ОСОБА_4 , діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу. У цей же час ОСОБА_6 , також діючи навмисно, нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш, ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись. В цей час до лежачої на асфальтованому покритті ОСОБА_22 також підбігла ОСОБА_9 , яка діючи з особливою зухвалістю за прикладом інших спільників, діючи із хуліганських мотивів, спільно з зазначеними особами, безпричинно також почала наносити ОСОБА_22 , яка продовжувала лежати на асфальтовому покритті, хаотичні удари по тулубу та кінцівкам, завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів.

В цей час до лежачої на землі ОСОБА_22 підійшли її дві подруги, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були вимушені завершити її побиття, у тому числі через те, що ОСОБА_24 розпилила у тому місці газовий балончик. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , не наздогнавши ОСОБА_23 та повернувшись до зеленої зони, будучи розлюченим зазначеним фактом, діючи навмисно з хуліганських мотивів, підійшов до ОСОБА_24 зі спини та діючи з особливою зухвалістю навмисно наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , завдавши їй сильного фізичного болю. Не бажаючи заспокоїтись та продовжуючи агресивну поведінку, ОСОБА_5 знову ж підбіг до ОСОБА_24 та улучивши слушний момент наніс їй ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Зазначені події супроводжувались постійною нецензурною лайкою з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також образами на адресу потерпілих, провокуючи тим самим розвиток конфліктної ситуації, незважаючи на перебування в громадському місці. Крім того, ОСОБА_9 неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які намагались словесно заспокоїти зазначених осіб.

В цей час не бажаючі мирного завершення конфліктної ситуації ОСОБА_7 продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Будучи розлюченою тим фактом, що ОСОБА_22 подальші події почала знімати на мобільний телефон, ОСОБА_4 з метою завадити зазначеному факту, з розбігу кинулась на ОСОБА_22 , намагаючись її збити з ніг, однак, перебуваюча поряд ОСОБА_24 схопила ОСОБА_4 за руку, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 розлютився фактом протидії їх агресивним діям, діючи із хуліганських мотивів, швидко підбіг до ОСОБА_24 та з розбігу з силою штовхнув її в спину, збивши її з ніг внаслідок чого вона обличчям вниз впала на асфальтове покриття. В цей же час до лежачої на землі ОСОБА_24 підбігла ОСОБА_4 та навмисно завдала їй сильного удару ногою по ногам.

В подальшому сторони продовжили з`ясовувати стосунки, однак не бажаючи мирного завершення конфлікту та провокуючи свої товаришів на подальше продовження бійки, ОСОБА_4 раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони. Однак і після зазначених подій ОСОБА_7 знову ж підійшла до сторін конфлікту, штовхаючи їх та заважаючи своїми закликами до товаришів до мирного врегулювання зазначеної ситуації у той час як ОСОБА_5 продовжував переслідувати ОСОБА_23 , бігаючи за ним та намагаючись завдати йому ударів ногами по тулубу.

В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які діяли узгоджено, підтримуючи та провокуючи один одного на подальші протиправні дії та переслідуючи єдиний умисел на завдання фізичного болю і тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів та неповаги до суспільства, потерпілим були завдані наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_22 - поверхнева забійна рана в ділянці лівої надбрівної дуги (1), садно на слизовій оболонці нижньої губи справа (1), синці в лівій (1) та правій (1) навколоорбітальних ділянках, на правому стегні (1), на лівій (1) та правій (1) гомілках, садно (1) на тильній поверхні лівої кисті, які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_24 крововили (1) та садно (1) на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синці на правому плечі (1), на лівому стегні (1), на правому стегні (1), в проекції правого колінного суглобу (1) на лівій гомілці (1), які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_23 - садно носа, синець в ділянці правого ліктьового суглоба, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищеописаних зухвалих дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю внаслідок тривалого та неодноразово повторюваного застосуванням невиправданого та нічим не спровокованого фізичного насильства по відношенні до вказаних потерпілих, а також нецензурною лайкою до них та інших громадян, які перебували у зазначеному громадському місці, був грубо порушений громадський порядок через явну неповагу до суспільства, в результаті чого громадяни були вимушені про зазначений факт повідомити співробітників поліції щодо припинення ними зазначених протиправних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Також судом встановлено, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин повнолітня ОСОБА_7 разом з повнолітньою ОСОБА_21 , та разом з неповнолітніми ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. Ігнорування вказаних дій з боку потерпілих викликало у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 роздратування та посилило агресивність їх дій. Посилення нецензурної лайки і подальших принизливих ображень разом з підсиленим бажанням за будь яку мету спровокувати конфлікту ситуацію вимусило потерпілу сторону відреагувати на їх неналежну поведінку та вимагати від них припинення протиправних дій та не заважати їх відпочинку.

Небажання потерпілої сторони з`ясовувати стосунки ще більш роздратувало ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які спільно вирішили припинити вживання алкогольних напоїв з метою подальшого провокування іншої сторони до безпричинного та безпредметного з`ясування стосунків, спільної демонстрації їм своєї зверхності та безкарності над оточуючими, у тому числі шляхом застосування до них фізичного насильства, розуміючи, що зазначені дії, вчинені в громадському місці, будуть однозначно мати наслідки у вигляді грубого порушення громадського порядку.

Діючи з вказаною метою, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наблизились до групи осіб, серед яких перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та діючи вкрай агресивно та зухвало продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, а саме вулицями Грецька та Буніна, по якій постійно в напрямку вулиці Дерибасівської та Грецької площі рухались громадяни, а також гості міста з метою проведення дозвілля в його історичній частині, а також ігноруючи відпочинок громадян, які проживають у будинках, які розташовані поряд з зазначеною зеленою зоною вечором вихідного дня, ігноруючи тим самим загально прийняті норми поведінки громадян та протиставляючи себе суспільству.

Зрозумівши, що намагання з`ясувати стосунки та спровокувати конфлікту ситуацію не призвело до бажаного результату через небажання потерпілої сторони до участі в конфлікті, однак бажаючи через перебування у стані алкогольного сп`яніння протиставити свою зверхність конфліктуючій стороні та продемонструвати свою зухвалість на очах один у одного, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю та мотивів явної неповаги до суспільства, вирішили перейти до більш активних дій та застосувати до потерпілих фізичне насильство. Діючи з вказаною метою ОСОБА_7 , без будь яких на те причин, схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Очевидцем зазначених подій був ОСОБА_25 , який намагався словесно заспокоїти ОСОБА_7 та врегулювати ситуацію мирним шляхом, однак зазначені дії лише розлютили ОСОБА_5 , який діючи з хуліганських мотивів почав провокувати з ним бійку, намагаючись нанести декілька ударів руками і ногами по тулубу і кінцівках потерпілого, а також демонструючи свою зневагу до нього, демонстративно плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в лікоть правої руки та від сильного удару об руку розбилась.

Побачивши явно агресивні наміри ОСОБА_5 та його розлючених товаришів, їх бажання подальшого застосування насильства, ОСОБА_25 , не бажаючи вступити у бійку, був вимушений стрімко піти з зазначеної зеленої зони в напрямку вулиці Буніна. Оскільки ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_25 , слідом за ними пішли його товариші, намагаючись завадити його намірам, у тому числі ОСОБА_22 .

У цей же час, ОСОБА_7 , з метою завадити їм втрутитись у зазначену ситуацію та завадити агресивним намірам ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів та з особливою зухвалістю, схопила за верхній одяг ОСОБА_22 та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, спонукаючи своїми зазначеними діями інших спільників до вчинення активних дій з застосування фізичного насильства до потерпілої. Діючи за прикладом ОСОБА_7 , до лежачої на асфальтовому покритті ОСОБА_22 підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які діючи з особливою зухвалістю обступили ОСОБА_22 та спільно нанесли їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та обличчю потерпілої, обступивши її таким чином, що товариші потерпілої не могли прийти їй на допомогу. Зокрема ОСОБА_4 , діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу. У цей же час ОСОБА_6 , також діючи навмисно, нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш, ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись. В цей час до лежачої на асфальтованому покритті ОСОБА_22 також підбігла ОСОБА_9 , яка діючи з особливою зухвалістю за прикладом інших спільників, діючи із хуліганських мотивів, спільно з зазначеними особами, безпричинно також почала наносити ОСОБА_22 , яка продовжувала лежати на асфальтовому покритті, хаотичні удари по тулубу та кінцівкам, завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів.

В цей час до лежачої на землі ОСОБА_22 підійшли її дві подруги, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були вимушені завершити її побиття, у тому числі через те, що ОСОБА_24 розпилила у тому місці газовий балончик. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , не наздогнавши ОСОБА_23 та повернувшись до зеленої зони, будучи розлюченим зазначеним фактом, діючи навмисно з хуліганських мотивів, підійшов до ОСОБА_24 зі спини та діючи з особливою зухвалістю навмисно наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , завдавши їй сильного фізичного болю. Не бажаючи заспокоїтись та продовжуючи агресивну поведінку, ОСОБА_5 знову ж підбіг до ОСОБА_24 та улучивши слушний момент наніс їй ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Зазначені події супроводжувались постійною нецензурною лайкою з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також образами на адресу потерпілих, провокуючи тим самим розвиток конфліктної ситуації, незважаючи на перебування в громадському місці. Крім того, ОСОБА_9 неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які намагались словесно заспокоїти зазначених осіб.

В цей час не бажаючі мирного завершення конфліктної ситуації ОСОБА_7 продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Будучи розлюченою тим фактом, що ОСОБА_22 подальші події почала знімати на мобільний телефон, ОСОБА_4 з метою завадити зазначеному факту, з розбігу кинулась на ОСОБА_22 , намагаючись її збити з ніг, однак, перебуваюча поряд ОСОБА_24 схопила ОСОБА_4 за руку, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала. Помітивши зазначені дії ОСОБА_24 , ОСОБА_5 розлютився фактом протидії їх агресивним діям, діючи із хуліганських мотивів, швидко підбіг до ОСОБА_24 та з розбігу з силою штовхнув її в спину, збивши її з ніг внаслідок чого вона обличчям вниз впала на асфальтове покриття. В цей же час до лежачої на землі ОСОБА_24 підбігла ОСОБА_4 та навмисно завдала їй сильного удару ногою по ногам.

В подальшому сторони продовжили з`ясовувати стосунки, однак не бажаючи мирного завершення конфлікту та провокуючи свої товаришів на подальше продовження бійки, ОСОБА_4 раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони. Однак і після зазначених подій ОСОБА_7 знову ж підійшла до сторін конфлікту, штовхаючи їх та заважаючи своїми закликами до товаришів до мирного врегулювання зазначеної ситуації у той час як ОСОБА_5 продовжував переслідувати ОСОБА_23 , бігаючи за ним та намагаючись завдати йому ударів ногами по тулубу.

В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які діяли узгоджено, підтримуючи та провокуючи один одного на подальші протиправні дії та переслідуючи єдиний умисел на завдання фізичного болю і тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів та неповаги до суспільства, потерпілим були завдані наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_22 - поверхнева забійна рана в ділянці лівої надбрівної дуги (1), садно на слизовій оболонці нижньої губи справа (1), синці в лівій (1) та правій (1) навколоорбітальних ділянках, на правому стегні (1), на лівій (1) та правій (1) гомілках, садно (1) на тильній поверхні лівої кисті, які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_24 крововилив (1) та садно (1) на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синці на правому плечі (1), на лівому стегні (1), на правому стегні (1), в проекції правого колінного суглобу (1) на лівій гомілці (1), які як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_23 - садно носа, синець в ділянці правого ліктьового суглоба, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищеописаних зухвалих дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю внаслідок тривалого та неодноразово повторюваного застосуванням невиправданого та нічим не спровокованого фізичного насильства по відношенні до вказаних потерпілих, а також нецензурною лайкою до них та інших громадян, які перебували у зазначеному громадському місці, був грубо порушений громадський порядок через явну неповагу до суспільства, в результаті чого громадяни були вимушені про зазначений факт повідомити співробітників поліції щодо припинення ними зазначених протиправних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею суспільно небезпечного діяння. У тому числі, ОСОБА_4 підтвердила, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин вона разом з неповнолітніми ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_29 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були потерпілі. Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння вона з друзями спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. В подальшому в стані агресії вони наблизились до групи осіб, серед яких перебували потерпілі та продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, потім вони почали застосовувати до потерпілих і фізичне насильство, зокрема вона, діючи навмисно нанесла потерпілій ОСОБА_22 не менш, ніж п`ять ударів правою ногою по тулубу та п`ять ударів правою рукою стиснутою в кулак по голові та тулубу, також ОСОБА_4 пам`ятає як раптово підійшла до ОСОБА_22 та схопила її за волосся, після чого шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її спиною на асфальтне покриття, провокуючи таким чином своїх товаришів на подальшу бійку, однак її діям завадили товариші потерпілої, які розвели їх в різні сторони.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік.

Потерпілі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , просили суд призначити обвинуваченій суворе та справедливе покарання. При цьому, ОСОБА_22 зазначила, що не вважає, що каяття обвинуваченої щире, оскільки моральна шкода їй не відшкодована у повному обсязі, просила задовольнити її цивільний позов в частині стягнення 8500,00 грн., оскільки 1500,00 грн. їй ОСОБА_4 сплатила.

Потерпілий ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явився, надав заву про проведення судових засідань за його відсутності.

Захисник, обвинувачена та її законний представник, представник служби у справах дітей, просили суд врахувати щире каяття ОСОБА_4 , її неповнолітній вік під час скоєння кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_22 , та призначити їй мінімальне покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею суспільно небезпечного діяння. У тому числі, ОСОБА_9 підтвердила, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин вона разом з неповнолітніми ОСОБА_27 та ОСОБА_31 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_29 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були потерпілі. Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння вона з друзями спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. В подальшому в стані агресії вони наблизились до групи осіб, серед яких перебували потерпілі та продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, потім вони почали застосовувати до потерпілих і фізичне насильство, зокрема вона, діючи навмисно, нанесла удари руками та ногами по голові, тулубу, кінцівкам та обличчю ОСОБА_22 , завдавши їй не менш, ніж п`ять сильних ударів. Крім того, вона неодноразово підіймала з асфальтного покриття пляшки та розбризкувала залишки рідини в ній по ОСОБА_22 та ОСОБА_24 .

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_9 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з випробуванням 1 рік.

Потерпілі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , просили суд призначити обвинуваченій суворе та справедливе покарання. При цьому, ОСОБА_22 зазначила, що не вважає, що каяття обвинуваченої щире, оскільки моральна шкода їй не відшкодована у повному обсязі, просила задовольнити її цивільний позов в частині стягнення 8000,00 грн., оскільки 2000,00 грн. їй ОСОБА_9 сплатила.

Потерпілий ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явився, надав заву про проведення судових засідань за його відсутності.

Захисник, обвинувачена та її законний представник, представник служби у справах дітей, просили суд врахувати щире каяття ОСОБА_9 , її неповнолітній вік під час скоєння кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_22 , наявність у обвинуваченої малолітньої дитини, та призначити їй мінімальне покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. У тому числі, ОСОБА_5 підтвердив, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин він разом з неповнолітніми ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , та повнолітніми ОСОБА_21 та ОСОБА_29 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були потерпілі. Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння він з друзями спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. В подальшому в стані агресії вони наблизились до групи осіб, серед яких перебували потерпілі та продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, потім вони почали застосовувати до потерпілих і фізичне насильство, зокрема він провокував потерпілого ОСОБА_25 , намагаючись нанести йому удари руками і ногами по тулубу і кінцівках, а також плюнув в обличчя ОСОБА_25 , після чого схопив на землі пусту скляну пляшку та з силою кинув її в потерпілого, пляшка попала потерпілому в руку та розбилась, коли ОСОБА_25 почав намагатись уникнути бійки та піти, він переслідував його. Не наздогнавши ОСОБА_23 , він підійшов до ОСОБА_24 зі спини та наніс їй сильний удар ногою по лівому стегну з помсти за те, що вона намагалась чинити супротив, а потім знову раптово підійшов до неї та наніс сильний удар правою рукою в праве плече ОСОБА_24 , а потім ще один удар правою ногою по лівому стегну потерпілої.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік.

Потерпілі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , просили суд призначити обвинуваченому суворе та справедливе покарання. При цьому, ОСОБА_22 зазначила, що не вважає, що каяття обвинуваченого щире, оскільки моральна шкода їй не відшкодована у повному обсязі, просила задовольнити її цивільний позов в частині стягнення 9000,00 грн., оскільки 1000,00 грн. їй ОСОБА_32 сплатив.

Потерпілий ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явився, надав заву про проведення судових засідань за його відсутності.

Захисник, обвинувачений та його законний представник, представник служби у справах дітей, просили суд врахувати щире каяття ОСОБА_5 , його неповнолітній вік під час скоєння кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_22 , та призначити йому мінімальне покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею суспільно небезпечного діяння. У тому числі, ОСОБА_6 підтвердила, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин вона разом з неповнолітніми ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , та повнолітньою ОСОБА_29 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були потерпілі. Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння вона з друзями спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. В подальшому в стані агресії вони наблизились до групи осіб, серед яких перебували потерпілі та продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, потім вони почали застосовувати до потерпілих і фізичне насильство, зокрема вона наносила удари по лежачій на асфальтовому покритті ОСОБА_22 , била її по голові, тулубу та обличчю, у тому числі нанесла один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_22 та не менш ніж шість ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по голові потерпілої та ще шість ударів правою ногою по тулубу, не даючи потерпілій змоги піднятись.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_6 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік.

Потерпілі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , просили суд призначити обвинуваченій більш м`яке покарання, при цьому ОСОБА_22 зазначила, що ОСОБА_6 єдина з обвинувачених відшкодувала їй шкоду у повному обсязі, матеріальні та моральні претензії до неї відсутні, просила залишити цивільний позов в частині стягнення 10000,00 грн. з ОСОБА_6 без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явився, надав заву про проведення судових засідань за його відсутності.

Захисник та обвинувачена просили суд врахувати щире каяття ОСОБА_6 та те, що вона повністю відшкодувала шкоду, завдану нею потерпілій ОСОБА_22 , та призначити їй мінімальне покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею суспільно небезпечного діяння. Зокрема, ОСОБА_7 підтвердила, що 11.03.2023 у період часу з 15.00 до 19 годині 30 хвилин вона разом з неповнолітніми ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , та повнолітньою ОСОБА_21 перебували у зеленій зоні поряд з будинком №12 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, де протягом зазначеного часу спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 у вказаній зеленій зоні поряд з зазначеними особами розташувалась група повнолітніх у кількості 8 осіб, серед яких були потерпілі. Приблизно о 19.40 год., внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння вона з друзями спільно почали з надуманих ними малозначних приводів безпричинно провокувати конфліктну ситуацію та з`ясування стосунків з компанією зазначених осіб, супроводжуючи свої претензії нецензурною лексикою та принижуючи осіб, на адресу яких вона виказувалась. В подальшому в стані агресії вони наблизились до групи осіб, серед яких перебували потерпілі та продовжили ображати зазначених осіб, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, ігноруючи факт перебування поряд з центральними вулицями в місті Одесі, потім вони почали застосовувати до потерпілих і фізичне насильство, зокрема вона без жодних на те причин схопила ОСОБА_22 за волосся на голові, намагаючись її повалити на землю, однак потерпілій вдалось вирватись. Потім вона схопила ОСОБА_22 за верхній одяг та шляхом застосування до неї фізичної сили повалила її на асфальтне покриття, де її почали бити вона та інші дівчата з їх компанії. Перебуваючи в стані агресії через алкогольне сп`яніння, вона не бажала мирного завершення конфліктної ситуації та постійно продовжувала провокувати потерпілу сторону нецензурними образами та закликами до своїх товаришів продовжувати бійку, без будь яких причин шарпала присутніх за одяг та штовхалась, провокуючи потерпілу сторону.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_7 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік.

Потерпілі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , просили суд призначити обвинуваченій суворе та справедливе покарання. При цьому, ОСОБА_22 зазначила, що не вважає, що каяття обвинуваченої щире, оскільки моральна шкода їй не відшкодована у повному обсязі, просила задовольнити її цивільний позов в частині стягнення 6000,00 грн., оскільки 4000,00 грн. їй ОСОБА_7 сплатила.

Потерпілий ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явився, надав заву про проведення судових засідань за його відсутності.

Захисник та обвинувачена просили суд врахувати щире каяття ОСОБА_7 , часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_22 , наявність у обвинуваченої малолітньої дитини, та призначити їй мінімальне покарання.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинувачених та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, потерпілих, обвинувачених, захисників, їх законних представників, представника служби у справах дітей, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, часткове добровільне відшкодування шкоди.

При цьому суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_4 , що вона щиро кається, оскільки, як неодноразово зазначав Верховний Суд (постанова від 15.11.2021 року по справі № 199/6365/19 та ін.), щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. В свою чергу, ОСОБА_4 у судових засіданнях вибачалась перед потерпілими, проте під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_22 не визнавала її щирого каяття, зазначаючи, що поза межами судових засідань, вона знов намагається спровокувати конфліктну ситуацію. При цьому, ОСОБА_4 відшкодувала моральну шкоду заявлену у цивільному позові ОСОБА_22 лише частково (у розмірі 1500,00 грн.), від подальшого відшкодування відмовилась, вважаючи, що це достатня сума, відшкодувати моральну шкоду іншим потерпілим, ОСОБА_4 не намагалась, проте суд враховує, що ними цивільні позиви не заявлялись.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , що передбачені ст. 66 КК України вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, часткове відшкодування завданої шкоди.

При цьому суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_9 , що вона щиро кається, оскільки, як неодноразово зазначав Верховний Суд (постанова від 15.11.2021 року по справі № 199/6365/19 та ін.), щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. В свою чергу, ОСОБА_9 у судових засіданнях вибачалась перед потерпілими, проте під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_22 не визнавала її щирого каяття, зазначаючи, що поза межами судових засідань, вона знов намагається спровокувати конфліктну ситуацію. При цьому, ОСОБА_9 відшкодувала моральну шкоду заявлену у цивільному позові ОСОБА_22 лише частково (у розмірі 2000,00 грн.), від подальшого відшкодування відмовилась, вважаючи, що це достатня сума, відшкодувати моральну шкоду іншим потерпілим, ОСОБА_9 не намагалась, проте суд враховує, що ними цивільні позиви не заявлялись.

Також суд враховує, що ОСОБА_9 не з`явилась на виклик представника органу ювенальної пробації для складання досудової доповіді, що підтверджує те, що вона остаточно не розуміє серйозність та наслідки вчинення кримінального правопоршення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена та його дії правильно кваліфіковані, оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , що передбачені ст. 66 КК України вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, часткове відшкодування завданої шкоди.

При цьому суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_33 , що він щиро кається, оскільки, як неодноразово зазначав Верховний Суд (постанова від 15.11.2021 року по справі № 199/6365/19 та ін.), щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. В свою чергу, ОСОБА_5 у судових засіданнях та у соціальних мережах вибачався перед потерпілими, проте під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_22 не визнавала його щирого каяття, зазначаючи, що поза межами судових засідань, він знов намагається спровокувати конфліктну ситуацію. При цьому, ОСОБА_32 відшкодувала моральну шкоду заявлену у цивільному позові ОСОБА_22 лише частково (у розмірі 1000,00 грн.), від подальшого відшкодування відмовилась, вважаючи, що це достатня сума, відшкодувати моральну шкоду іншим потерпілим, ОСОБА_32 не намагався, проте суд враховує, що ними цивільні позиви не заявлялись.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , що передбачені ст. 66 КК України щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_22 .

Суд вважає каяття ОСОБА_6 щирим, оскільки вона вибачилась перед потерпілими, у повному обсязі відшкодувала шкоду потерпілій ОСОБА_22 , присутні у судовому засіданні потерпілі просили призначити їй м`яке покарання, вважали, що вона дійсно кається. Відшкодувати моральну шкоду іншим потерпілим, ОСОБА_6 не намагалася, проте суд враховує, що ними цивільні позиви не заявлялись.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , що передбачені ст. 66 КК України часткове відшкодування завданої шкоди та щире каяття.

Суд вважає каяття ОСОБА_7 щирим, оскільки вона вибачилась перед потерпілими, частково відшкодувала шкоду потерпілій ОСОБА_22 (у розмірі 4000,00 грн.), та у судовому засіданні зазначила, що працює та намагається зібрати кошти, щоб повністю відшкодувати завдану шкоду. Крім того, ОСОБА_7 у судовому засіданні сприяла встановленню об`єктивної істини у справі.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також суд враховує, що Законом також визначено, особливі принципи призначення покарання неповнолітнім, зокрема суд при призначенні покарання неповнолітньому діє відповідно до статей 65-67 КК України, та враховує й інші обставини - умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Що стосується обмежень щодо видів покарань та їх розмірів, які можна застосувати до неповнолітніх, то суд має враховувати ці особливості в кожному випадку, виходячи із меж покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність.

Так, законом України про кримінальну відповідальність передбачено призначення неповнолітнім покарання у виді позбавлення волі на строк від шести місяців до десяти років, окрім випадків засудження за особливо тяжкий злочин. До неповнолітніх позбавлення волі на певний строк застосовується у порядку, передбаченому ст. 102 КК України, й тривалість позбавлення волі визначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, положень статей 63 та 102 цього Кодексу, а також санкції статті Особливої частини КК України.

Санкцією є та частина статті Особливої частини КК України, яка визначає вид і розмір покарання за даний злочин.

Якщо санкцією статті Особливої частини КК України визначено тільки максимальну межу покарання, то мінімальною є та нижча його межа, що встановлена в нормах Загальної частини КК для відповідного виду покарання, а стосовно неповнолітніх мінімальний розмір покарання призначається із врахуванням особливостей, передбачених статтями 99-102 цього Кодексу.

Якщо ж санкцією статті визначено мінімальну та максимальну межі покарання, то суд може призначити особі (як повнолітній так і неповнолітній) покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, тільки застосувавши положення ст. 69 КК України, за наявності для цього правових підстав.

Підстави для призначення більш м?якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються положеннями ст. 69 цього Кодексу, що також визначено законодавцем у згаданій ст. 65 КК України, яка регулює загальні засади призначення покарання.

Крім того, звільнення від відбування покарання з випробуванням для неповнолітніх застосовується на підставі положень викладених у статтях 75-78 цього Кодексу, але з урахуванням певних відмінностей, наприклад, у тривалості іспитового строку, встановленого ст. 104 КК України.

Отже, законодавцем дійсно встановлені певні особливості в разі призначення покарання неповнолітнім та звільнення їх від відбування покарання, але такі особливості не підміняють загальні засади призначення покарання, передбачені нормами Загальної частини КК України та є обов`язковими для застосування судом, що неодноразово зазначалось Верховним Судом (постанова від 23.04.2020 року по справі № 566/1387/18 та ін.).

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин не є тяжким. В свою чергу, зазначений злочин скоєно із застосуванням насильства, його кваліфікуючими ознаками є у тому числі грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, злочин скоєно неповнолітньою у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, батько помер, дівчина має власну кімнату, забезпечена всіма необхідними речами та технікою, має кишенькові кошти, на теперішній час цікавиться зйомкою відео для соціальних мереж, планує навчатись, щоб отримати професію, має позитивну мотивацію, вважає, що вчинила злочин тому, що потрапила у погану компанію, шкодує про скоєне.

ОСОБА_4 має позитивно характеристику з Одеського ліцею №118, в якому здобула повну середню освіту.

Відповідно до висновку ювенальної пробації наявні криміногенні фактори, що підвищують повторний ризик вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема - проблеми з контролем поведінки, недостатньо організоване дозвілля, поодиноке вживання психоактивних речовин, наявність знайомих з асоціальною поведінкою, імпульсивність, фізична та вербальна агресія, в свою чергу наявність життєвих цілей та підтримка сім`ї, можуть допомоги дівчині змінити поведінку та уникнути скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому, а тому наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачена є раніше не судимою особою, вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, а також частково відшкодувала шкоду у розмірі 1500,00 грн. потерпілій ОСОБА_22 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для застосування ст. 69 КК України, в свою чергу, згадані обставини, а також відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих та обтяжучої злочин обставин, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченій покарання у виді 1 року позбавлення волі, та звільнення від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженої для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне:

-покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»; пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички», пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»; пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин не є тяжким. В свою чергу, зазначений злочин скоєно із застосуванням насильства, його кваліфікуючими ознаками є у тому числі грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, злочин скоєно неповнолітньою у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю, навчається в Одеському ліцеї «Олімпієць», до школи приходить охайною. Відповідно до характеристики, виданої навчальним закладом, доброзичлива, має дружні стосунки з однолітками.

Відповідно до висновку ювенальної пробації ОСОБА_9 та її законний представник не прибули за викликом для складання досудової доповіді, у зв`язку з чим, сектором пробації зроблено висновок, що дівчина не до кінця розуміє наслідки своєї поведінки.

Наявні криміногенні фактори, що підвищують повторний ризик вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зокрема - низька успішність, вживання психоактивних речовин, наявність знайомих з асоціальною поведінкою, фізична та вербальна агресія, в свою чергу наявність позитивного ставлення до школи може допомоги дівчині змінити поведінку та уникнути скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому, а тому наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачена є раніше не судимою особою, вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, а також частково відшкодувала шкоду у розмірі 2000,00 грн. потерпілій ОСОБА_22 , має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для застосування ст. 69 КК України, та суд призначає ОСОБА_9 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

В свою чергу, судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У даному кримінальному провадженні обвинувачена вчинила злочин до ухвалення вищевказаного вироку Приморським районним судом м. Одеси, а отже остаточне покарання їй повинно бути призначено за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року суд призначає ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , наявність пом`якшуючих та обтяжучої злочин обставин, які в своїй сукупності та співвідношенні знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, суд вважає за можливе звільнення від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженої для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне:

-покласти на засуджену ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»; пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички», пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»; пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин не є тяжким. В свою чергу, зазначений злочин скоєно із застосуванням насильства, його кваліфікуючими ознаками є у тому числі грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, злочин скоєно неповнолітнім у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та відчимом, батько помер, юнак має власну кімнату, забезпечений всіма необхідними речами, має кишенькові кошти, вважає, що вчинив злочин тому, що потрапив у погану компанію, шкодує про скоєне, особисті інтереси прогулянки з друзями, зі слів матері додому повертається пізно, багато часу проводить на вулиці.

ОСОБА_5 має посередню характеристику з Одеського ліцею №59, в якому здобував середню освіту, в подальшому перевівся в інший навчальний заклад, де отримав свідоцтво про повну середню освіту, зокрема у характеристиці визначено, що з причини поганої поведінки та конфліктів з учнями ОСОБА_32 частково знаходився на сімейному навчанні, мати не мала впливу на дитину.

Відповідно до висновку ювенальної пробації наявні криміногенні фактори, що підвищують повторний ризик вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема - проблеми з контролем поведінки, неналежне виховання, погані стосунки з однолітками, низька успішність, відсутність особистих інтересів та недостатньо організоване дозвілля, поодиноке вживання психоактивних речовин, наявність знайомих з асоціальною поведінкою, імпульсивність, фізична та вербальна агресія, в свою чергу належні соціальні навички та підтримка сім`ї, можуть допомоги юнаку змінити поведінку та уникнути скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому, а тому наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений є раніше не судимою особою, у вчиненому щиро покаявся, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, а також частково відшкодував шкоду у розмірі 1000,00 грн. потерпілій ОСОБА_22 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для застосування ст. 69 КК України, в свою чергу, згадані обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих та обтяжучої злочин обставин, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді 1 року позбавлення волі, та звільнення від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне:

-покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»; пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички», пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»; пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»; пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин не є тяжким. В свою чергу, зазначений злочин скоєно із застосуванням насильства, його кваліфікуючими ознаками є у тому числі грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 має середню освіту, планує продовжити навчання, повністю матеріально себе забезпечує.

Відповідно до висновку пробації ОСОБА_6 у вчиненому розкаялась, має гарні характеристики від оточення, позитивні плани на майбутнє, контактів з асоціальними особами не підтримує, до адміністративної відповідальності не притягувалась, наявні підстави вважати, що злочин вчинила з причини нездатності протистояти асоціальному оточенню, існує середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачена є раніше не судимою особою, у вчиненому щиро покаялась, а також добровільно повністю відшкодувала шкоду у розмірі 10000,00 грн. потерпілій ОСОБА_22 , яка підтвердила у судовому засіданні, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку згадані обставини, а також відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , наявність пом`якшуючих та обтяжучої злочин обставин, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченій покарання у виді 1 року обмеження волі, та звільнення від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженої для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне:

-покласти на засуджену ОСОБА_34 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки».

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин не є тяжким. В свою чергу, зазначений злочин скоєно із застосуванням насильства, його кваліфікуючими ознаками є у тому числі грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 має середню освіту, мешкає разом з братом, має на утриманні малолітнього сина 2021 року народження.

Відповідно до висновку пробації, не дивлячись на те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, вона не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, має позитивні плани на майбутнє працювати та вести законослухняний спосіб життя, існує середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачена є раніше не судимою особою, у вчиненому щиро покаялась, а також частково відшкодувала шкоду у розмірі 4000,00 грн. потерпілій ОСОБА_22 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку згадані обставини, а також відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , наявність пом`якшуючих та обтяжучої злочин обставин, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченій покарання у виді 1 року позбавлення волі, та звільнення від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженої для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне:

-покласти на засуджену ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки».

Арешти у кримінальному провадженні не накладались.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову суд зазначає наступне.

Потерпілою ОСОБА_35 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. з кожного.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності із вимогами ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У відповідності із вимогами ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права: 1) безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; 2) отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд; 3) здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд роз`яснює малолітній або неповнолітній особі її права та можливі наслідки дій її представника чи законного представника у разі, якщо за віком вона може усвідомити їх значення. Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України орган державної влади та орган місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема:

?у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації,

?у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,

?у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

?у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом,

?у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя,

?у порушенні стосунків з оточуючими людьми,

?при настанні інших негативних наслідків.

ЦК України визнає неповнолітніми фізичних осіб віком від 14 до 18 років (ч. 1 ст. 32 ЦК). При цьому, на відміну від малолітніх, неповнолітні особи визнані законодавцем повністю деліктоздатними, тобто здатними самостійно нести відповідальність за шкоду, заподіяну їхніми діями іншим особам.

Частина 1 ст. 1179 ЦК визначає, що неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Це означає, що в разі заподіяння шкоди неповнолітньою особою мають бути досліджені всі умови покладення на завдавача шкоди обов`язку таку шкоду відшкодувати. До таких умов належать протиправна поведінка неповнолітнього, причинний зв`язок між діями неповнолітнього та її наслідками, а також вина неповнолітнього завдавача шкоди.

Разом з тим, майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років.

Така специфіка передбачена у ч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

Обов`язок батьків (усиновлювачів) та піклувальника неповнолітнього припиняється у таких випадках:

- після досягнення заподіювачем шкоди повноліття (18 років);

- коли заподіювач шкоди до досягнення повноліття стає власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (ч. 3 ст. 1179 ЦК України);

- у разі набуття неповнолітньою особою повної цивільної дієздатності до досягнення повноліття внаслідок одруження або емансипації (ст. 1180 ЦК України).

Відповідно до ст. 35 ЦК України повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана матір`ю або батьком дитини.

Судом встановлено, що одна з неповнолітніх відповідачів, а саме ОСОБА_9 , є матір`ю дитини. В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 35 ЦК України надання повної цивільної дієздатності провадиться за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду. Станом на теперішній час у суду відсутні відомості про наявність відповідного рішення органу опіки та піклування або суду.

Згідно з ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як встановлено судом винними умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 завдано шкоду здоров`ю потерпілій ОСОБА_22 , яка отримала легкі тілесні ушкодження, наявність яких встановлена судово-медичною експертизою, лікувалась, понесла фізичні страждання, для фізичного та морального відновлення докладала значних зусиль, під час лікування було змінено її життєвий устрій, потерпіла терпіла незручності та не могла реалізувати свої раніше заплановані справи, під час злочину були пошкоджені її особисті речі.

Крім того, судом встановлено, що своїми зухвалими діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 принизили гідність потерпілої ОСОБА_22 , при цьому зазначені дії були вчинені у центральній частині міста у присутності великої кількості людей, що є особливо образливим та беззаперечно впливає на психічний стан молодої дівчини.

У судовому засіданні цивільний позивач підтримала свої позовні вимоги.

ОСОБА_7 та її захисник проти задоволення позову не заперечували, просили врахувати, що ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди вже сплачено ОСОБА_22 4000,00 грн. і вона планує в подальшому, по мірі заробітку, відшкодовувати ще 6000,00 грн.

ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , їх захисники та їх законні представники проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_9 сплачено вже 2000,00 грн. потерпілій, ОСОБА_36 вже сплачено 1000,00 грн. потерпілій, а ОСОБА_4 сплачено 1500,00 грн. потерпілій, та на їх думку ці суми достатні для відшкодування моральної шкоди, більше сплатити у ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не має фінансової можливості.

В свою чергу, суд вважає, що виплачені ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 суми не відповідають засадам розумності та справедливості, не можуть у повній мірі компенсувати заподіяні потерпілій моральні страждання, а тому цивільний позов слід задовольнити, але з урахуванням вже виплачених сум.

Таким чином, з урахуванням глибини і тривалості моральних страждань потерпілої ОСОБА_22 , пов`язаних з порушенням її гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, дотримуючись принципу розумності та співмірності, суд вважає, що на користь потерпілої слід стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди:

-з ОСОБА_4 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

-з ОСОБА_9 8000,00 (вісім тисяч) гривень;

-з ОСОБА_5 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень;

-з ОСОБА_7 6000,00 (шість тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., суд залишає без розгляду. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 моральна шкода потерпілій ОСОБА_22 відшкодована у повному обсязі, у зв`язку з чим ОСОБА_22 просила суд залишити її позов в цій частині без розгляду.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374, 484-490 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»;

- пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички»,

- пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»;

- пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17.12.2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»;

- пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички»,

- пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»;

- пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Строк відбування покарання ОСОБА_38 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17.12.2024 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»;

- пройти модуль «Родинне коло» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички»,

- пройти профілактичну програму «Побудова позитивної життєвої перспективи» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Успішне спілкування з однолітками» за індивідуально-профілактичною програмою «Життєві навички»;

- пройти модуль «Права і обов`язки» за індивідуально-профілактичною програмою «Будуємо майбутнє разом»;

- пройти модуль «Попередження вживання психоактивних речовин» за індивідуальною профілактичною програмою «Життєві навички».

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17.12.2024 року.

ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17.12.2024 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки».

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17.12.2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_2 ), моральну шкоду у розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_2 ), моральну шкоду у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_2 ), моральну шкоду у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_2 ), моральну шкоду у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_37 в частині позовних вимог до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., залишити без розгляду.

Речові докази: CD диски з відеозаписами з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1