У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

30.12.2024 слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 20:00 години до 07:00 години наступного дня у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, є громадянином України, студент 2-го курсу Державного біотехнологічного університету, неодружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

21.02.2024 близько 22:10 години ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю в крові склала 0,749 %), керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 80 км/год., яка перевищує максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги населеного пункту с. Лиман у 50 км/год., рухався в межах своєї смуги руху асфальтобетонного покриття по вулиці Зміївській в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, з боку в`їзду Зміївського в напрямку площі Покровської с. Лиман, в темний час доби, в умовах вимкненого міського електроосвітлення, з ввімкненим ближнім світлом фар. В автомобілі в якості пасажирів на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на задньому пасажирському сидінні за сидінням водія знаходилась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за сидінням переднього пасажира знаходилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вантажу не було.

Проїжджа частина представляла собою пряму горизонтальну ділянку дороги шириною 5,1 метр, до якої праворуч та ліворуч примикають узбіччя шириною 2,0 метри ліворуч та 0,3 метри праворуч, відносно напрямку руху з боку в`їзду Зміївського до площі Покровської, стан покриття - сніговий накат. На момент руху були опади у вигляді мокрого снігу.

Під час руху ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на прямій ділянці автодороги по вул. Зміївській в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, в умовах недостатньої видимості, не вибрав безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, перевищивши максимальну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, втратив контроль над управлінням авто, виїхав на ліве відносно напрямку свого руху узбіччя вул. Зміївської, де, в межах лівого відносно напрямку свого руху узбіччя, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв припаркований в межах узбіччя.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з легкими клінічними проявами і забитою раною лобно-тім`яній ділянки; закрита травма шийного відділу хребта у вигляді неускладненого перелому зубоподібного відростку тіла другого шийного хребця зі зміщенням з травматичними підвивихом першого шийного хребця (атланту). Відповідно до висновку експерта № 08-273/2024 від 19.12.2024, за ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із забитою раною лобно-тім`яній ділянки відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.); по ступеню тяжкості закрита травма шийного відділу хребта у вигляді неускладненого перелому зубоподібного відростку тіла другого шийного хребця зі зміщенням з травматичними підвивихом першого шийного хребця (атланту) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 е) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.)

У цій дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив п. п. 12.1 , 12.2, 12.4, 12.9 "б" Правил дорожнього руху України, де вказано:

- п. 12.1 "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.";

- п. 12.2 "У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.";

- п. 12.4 "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.";

- п. 12.9 "б" "Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "й" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до висновку експерта № 10443 від 25.11.2024 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.1, 12.2, 12.4, 12.9 "б" Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

26.12.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилалася на відомості протоколів слідчих дій, висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий вважала, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_4 необхідно обрати - домашній арешт із забороною залишати житло у період з 20:00 години до 07:00 години наступного дня.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно до частин 1-4, 6 статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-5, 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Наявність такої підозри, свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт, із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали - до 26 лютого 2025 року.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1