Єдиний унікальний номер № 285/4474/24
Провадження № 1-кп/0285/326/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 285/4474/24 0000241) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.01.2024 Новоград-Волинським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

12 січня 2024 ОСОБА_4 вироком Новоград-Волинського міськрайонним судом Житомирської області, який набрав законної сили 05.03.2024 року, визнано виним за ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

29.03.2024 після вступу вище вказаного вироку в законну силу, ОСОБА_4 викликаний до Звягельського РВ філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області, де йому вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 направлено до Ярунської сільської ради, про, що останній поставив підпис, у вказаному направлені.

Згідно направлення №83/16/1192-24 від 29.03.2024, ОСОБА_4 зобов`язаний прибути до Ярунської сільської ради 01.04.2024 для відбування покарання у виді громадських робіт.

Так, 01.04.2024 Ярунською сільською радою видано наказ №9/а та 10.06.2024 складено графік виходу на роботу, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язаний відбувати покарання з 10.06.2024 по 05.07.2024, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт 13.06.2024 та у період часу з 18.06.2024 по 21.06.2024, з 24.06.2024 по 28.06.2024, з 01.07.2024 по 04.07.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність відпрацювання громадських робіт, незважаючи на порядок відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, у період часу 13.06.2024, з 18.06.2024 по 21.06.2024, з 24.06.2024 по 28.06.2024, з 01.07.2024 по 04.07.2024 не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт до Ярунської сільської ради та жодної довідки або повідомлення до Звягельського РВ філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області про поважність причин неявки не пред`явив, тобто не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт внаслідок чого, не відбув 60 (шістдесят) години громадських робіт призначених ухвалою суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт до Ярунської сільської ради у період часу 13.06.2024, з 18.06.2024 по 21.06.2024, з 24.06.2024 по 28.06.2024, з 01.07.2024 по 04.07.2024 Також пояснив, що розумів, що вчиняє кримінальне правопорушення. Про вчинене жалкує та розкаюється.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 66 КК України являється щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 67 КК України, являється рецидив.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше судимий, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 аналогічних злочинів в майбутньому слід призначити у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається покарання шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає найсуворіше покарання за дане кримінальне правопорушення у виді обмеження волі. Тому суд при складанні покарань та перерахунку невідбутої частини покарання застосовує положення п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України передбачено, що одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; а одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

З матеріалів справи видно, що на даний час ОСОБА_4 не відбув 60 годин громадських робіт за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.01.2024, що відповідає 7 (семи) дням прбаційного нагляду.

За таких обставин суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області від 12.01.2024 за ч. 1 ст. 164 КК України та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 7 днів.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий