Справа № 369/4507/25
Провадження №1-кс/369/948/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 03.05.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.08.2005 р. № 16/1 20 сесії 4 скликання ОСОБА_4 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Софіївська Борщагівка, розміром 0,03 га.

27 липня 2021 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Земельне агенство України» із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Після укладення договору на розроблення проекту відведення земельної ділянки між ОСОБА_4 та керівником товариства, останні розробили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області.

Розробником відповідно до акту прийому-передачі виконання робіт від 13.01.2022 мені був переданий вищезазначений проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кадастровий номер :01:017:0119 від 11.01.2022).

03.02.2022 ОСОБА_4 було подано заяву до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачі мені безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0249 га, яка розташована в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, яка зареєстрована у сільській раді 03.02.2022 за №Ж-270.

Згідно листа Борщагівської сільської ради від 08.08.2022 №Ж-270

ОСОБА_4 отримала відповідь про те, що відповідно до воєнного стану наразі неможливо затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку із змінами до розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та рекомендовано звернутися після його закінчення.

В квітні 2024 року ОСОБА_4 помітила будівництво на суміжній земельній ділянці, після чого з реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про те, що вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_5 на підставі Рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.08.2020 №35 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

Згідно інформації Борщагівської сільської ради від 23.09.2024 за №10.03/1886 встановлено, що рішенням 35 сесії VIII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.09.2020 за №35 прийнято інше рішення, а саме: «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність громадянам України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1936 га по АДРЕСА_1 не про затвердження проекту землеустрою громадянці ОСОБА_5 .

Таким чином, зазначені вище факти свідчать про те, що ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на підставі неіснуючого рішення, яке було подано на реєстрацію державному реєстратору.

Отже, під час досудового розслідуванням встановлено наступне, 11.01.2022 дата державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0119, зареєстрована на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 27.07.2021; Розробник ТОВ ЗЕМПРИВАТ, ОСОБА_10 . Проект землеустрою розроблено на замовлення громадянки ОСОБА_4 , на підставі рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 20.08.2005 №16/1 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», та зареєстровано в Державному земельному кадастрі на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки ЗВ-022 від 06.01.2022, Орган, який зареєстрував земельну ділянку Відділ № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Площа - 0.0249 га проте так як ділянка вільна від забудови у затвердженні зазначеного проекту Борщагівською сільською радою було відмовлено через запровадження військового стану та обмеження відповідно до пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України.

15.03.2024 право на земельну ділянку було посвідчене державним реєстратором Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на підставі рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.08.2020 №35 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. України ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства».

06.09.2024 на підставі Заяви Про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №ЗВ-024 від 22.08.2024 поданої ТОВ ЗЕМПРИВАТ змінено цільове призначення з 01.03 на 02.01.

Рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.08.2020 №35 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. України ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства» є підробним з наступних підстав:

-за зазначеними реквізитами обліковується інше рішення на інших громадян «про надання дозволу на розробку проекту землеустрою»

-Софіївсько-Борщагівською сільською радою не приймалось зазначеного рішення.

-рішення з зазначеним в ньому кадастровим номером видане 04.08.2020 а кадастровий номер :01:017:0119 присвоєно 11.01.2022, що не відповідає часовим проміжкам та суперечить пункту 4 статті 79-1 Земельному кодексу України «Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера».

Разом з тим встановлено, що громадянка ОСОБА_5 (код платника податків - НОМЕР_1 ), придбала право на майно шляхом обману, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0119, площею 0,0249 га, яка розташована в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, чим завдала збитки потерпілому, в особі Борщагівської територіальної громади, на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим встановлено, що на вказаній земельній ділянці проводиться будівництво. Згідно інформації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва будь-які дозвільні документи на будівництво відсутні.

Так, 04.03.2025 в період часу з 06:48 по 07:37 хв. слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київської області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 14 Pro Max Imei НОМЕР_2 із мобільним номером НОМЕР_3 на якому знаходяться відомості з приводу земельної ділянки :01:017:0119, який було поміщено до спец. пакета №WAR 1402721.

Вищевказане майно визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Просила суд накласти арешт на вилучені речі під час проведення обшуку.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Iphone 14 Pro Max Imei НОМЕР_2 із мобільним номером НОМЕР_3 , який було поміщено до спец. пакета №WAR 1402721.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11