БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1530/24
Провадження № 1-в/273/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баранівка подання начальника Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2022 року за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.,

ВСТАНОВИВ :

Начальник Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Вирок набрав законної сили 07.07.2022 року.

Згідно ухвали Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2024 року у задоволенні подання Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про розстрочку засудженій ОСОБА_4 виплати несплаченої суми штрафу відмовлено. Штраф у сумі 850,00 грн. ОСОБА_4 не сплачено.

На підставі ст.80 КК України ініціатор подання просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання щодо неї обвинувального вироку суду.

Представник Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд подання без його участі, подання підтримує, просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутності, подання просить задовольнити.

ОСОБА_4 завчасно повідомлена про судове засідання, до суду не з`явилася, клопотань не надала.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути подання без участі учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та матеріали особової справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.06.2022 року вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Вирок набрав законної сили 07.07.2022 року.

В зв?язку із несплатою засудженою ОСОБА_4 призначеного їй штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, 08.08.2022 року до суду направлено подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2024 року в задоволенні подання відмовлено в зв?язку із недоцільністю розстрочки виплати штрафу, оскільки розмір штрафу є незначним порівняно з мінімальним та середнім розміром оплати праці в у країні.

23 травня 2024 до Звягельського РВІ ГУНІ в Житомирській області направлені матеріали відносно засудженої ОСОБА_4 для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України в зв?язку із ухиленням від сплати штрафу.

11 червня 2024 Звягельським РВП відмовлено в притягненні ОСОБА_4 кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України, оскільки в ході розгляду матеріалів перевірки з?ясувати причину несплати штрафу ОСОБА_4 не представило можливим у зв?язку з тим, що остання в с.Радулин не проживає на протязі тривалого ча та місце її знаходження невідоме.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч.1 ст.80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2022 року щодо ОСОБА_4 , на момент розгляду даного клопотання ОСОБА_4 нових злочинів не вчиняла, даних про ухилення від відбування покарання матеріали особової справи не містять, а тому суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення засудженої від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що подання начальника Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Звягельського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2022 року, за вчиненя кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1