Справа № 521/2218/22
Номер провадження:1-в/521/584/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції) , представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, у залі суду в м. Одесі провадження за поданням начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_6 щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року за ч.2 ст.185 КК України та Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_6 щодо приведення у відповідність до закону вироку відносно ОСОБА_7 засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року за ч.2 ст.185 КК України та Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Представник колонії подання підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подання.

В судовому засіданні прокурор просила подання задовольнити, вказавши що діяння за вироком від 29.11.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України підпадає під декриміналізацію; діяння за вироком від 13.09.2023 року підпадає під декриміналізацію тільки епізодами за ч.3 ст. 185 КК України від 28.05.2021-29.05.2021, 07.08.2021-08.08.2021, 06.08.2021-08.08.2021, 06.08.2021-09.08.2021.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи подання, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-29.11.2021 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 09.07.2017 року вчинив повторну крадіжку майна потерпілого, на загальну суму 800 гривень.

- 13.09.2023 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Приморського районного суду від 29.11.2021 р. більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 , 01.02.2022 року вчинив повторну крадіжку, вчинену з проникненням у сховище майна потерпілого, за наступними епізодами: 1) 17.01.2021 року щодо майна потерпілого, на загальну суму 3840 гривень; 2) 02.03.2021 року щодо майна потерпілого, на загальну суму 3949 гривень; 3) 09.03.2021 року щодо майна потерпілого, на загальну суму 7344 гривень; 4) у період з 06.04.2021 по 07.04.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 6480 гривень; 5) у період з 28.05.2021 по 29.05.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 1500 гривень; 6) у період з 07.08.2021 по 08.08.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 3027 гривень; 7) у період з 07.08.2021 по 08.08.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 1542,90 гривень; 8) у період з 06.08.2021 по 08.08.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 1500 гривень; 9) у період з 06.08.2021 по 09.08.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 800 гривень; 10) у період часу з 21.09.2021 по 22.09.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 12647 гривень; 11) у період часу з 08.10.2021 по 11.10.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 25000 гривень; 12) у період з 11.10.2021 по 15.10.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 5798 гривень; 13) у період з 04.11.2021 по 15.10.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 5768 гривень; 14) у період з 20.11.2021 по 21.11.2021 щодо майна потерпілого, на загальну суму 10011,83 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 800,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1135,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси 29.11.2021, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 1600, розмір завданої шкоди потерпілому становить 800 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність, а тому не є кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

Окрім цього, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь за які він засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси 13.09.2023, розмір вартості викраденого майна за епізодами від 28.05.2021 по 29.05.2021, 07.08.2021 по 08.08.2021, 06.08.2021 по 08.08.2021, 06.08.2021 по 09.08.2021, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 грн., розмір завданої шкоди потерпілим становить відповідно 700 гривень, 1542 гривні, 1500 гривень, 800 гривень, що також не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність, а тому не є кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за даними епізодами.

За іншими епізодами за даним вироком розмір спричиненої матеріальної шкоди перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто діяння залишаються кримінально караними.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає рішення, відповідно до якого ОСОБА_4 , слід вважати засудженим вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати з 13.09.2023 року.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_6 щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року за ч.2 ст.185 КК України та Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року за ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 28.05.2021 по 29.05.2021, 07.08.2021 по 08.08.2021, 06.08.2021 по 08.08.2021, 06.08.2021 по 09.08.2021 за ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Виключити у вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року вказівку на застосування ч. 4 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за вирокомПриморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України.

Строк відбування покарання рахувати з 13.09.2023 року.

В іншій частині вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1