Справа № 405/7529/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.04.2022 за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,

встановив:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.12.2024 обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 22.02.2025, включно, без визначення застави.

Також, вказаною ухвалою обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 22.02.2025, із правом внесення застави в розмірі 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень, яку обвинувачений вніс 20.01.2025, тому був звільнений з-під варти.

Окрім того, ухвалою суду від 24.12.2024 продовжено ОСОБА_15 строк дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, на два місяці, тобто до 24.02.2024.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з огляду на те, що на даний час ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати, а також клопотання про визначення строку дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави відносно ОСОБА_15 , в обґрунтування вказав, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень групою осіб, що вказує на ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Оскільки кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії і в ньому недопитані свідки є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показів на свою користь.

У відповідності до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_10 , вказали, що клопотання необґрунтоване та невмотивоване. Просили змінити на домашній арешт, мати обвинуваченого проживає поруч з містом, де він і буде знаходитися. У випадку відмови просили визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , заперечила проти клопотання прокурора, ризики не підтверджені, просила визначити заставу.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_12 заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу, вказали, що прокурором не зазначено чому зі спливом часу ризики не зменшилися. Просили визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_9 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_16 , не заперечили проти клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків обвинувачених.

Так, ОСОБА_10 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що свідчить, що обвинувачений на шлях виправлення не став. Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_10 вчинив під час відбування покарання у виправній установі.

ОСОБА_12 одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, без місця реєстрації, не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу. Раніше судимий. Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_12 вчинив під час відбування покарання у виправній установі.

Так, ОСОБА_11 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став. Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_11 вчинив під час відбування покарання у виправній установі.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпеченню виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Суд зазначає, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Зважаючи на тяжкість інкримінованих злочинів, розуміючи, яка міра покарання загрожуватиме їм у разі визнання винуватими, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , не маючи міцних соціальних зв`язків, можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, залишити територію області.

При цьому, слід зауважити, що в тих умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у обвинувачених збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинувачених та їх місцезнаходження.

Щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у даному випадку, не на користь них свідчить інформація про наявність іншого обвинувачення в Ленінському районному суді м.Кіровограда, де триває судовий розгляд, і їм інкримунується вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Також є підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть чинити спроби незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Зауважується, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду.

Слід брати до уваги, що безробіття, відсутність сталого джерела доходу, заробітку або іншого законного джерела отримання коштів до існування, може спонукати ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 і у подальшому отримувати дохід від незаконного збуту наркотичних засобів, а тому є об`єктивні підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченими нового (аналогічного) кримінального правопорушення у разі застосування стосовно них більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні питання продовження стосовно обвинувачених дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом належно аналізовано й взято до уваги всі обставини і можливі ризики.

Наразі більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, також запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4, 5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, ОСОБА_15 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має матір, яка проживає в м. Кременчук, Полтавської області, та є ВПО з 01.12.2017, до затримання працював та займався суспільно-корисною працею, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.307 КК України, які відноситься до категорій тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на розгляді, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та уникнення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України існує необхідність у визначення ОСОБА_15 строку дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави на два місяця.

Керуючись ст.ст.331, 177, 178, 183, ст.194 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 20 квітня 2025 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 20 квітня 2025 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 20 квітня 2025 року, включно, без визначення застави.

Копію ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Клопотання прокурора про визначення ОСОБА_15 строку дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави задовольнити.

Визначити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, на два місяці, тобто до 20 квітня 2025 року, а саме зобов`язати:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному проваджені;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_15 , що в разі не виконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави покладених на обвинуваченого ОСОБА_15 покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_17