Справа №127/8428/25
Провадження №1-кс/127/3667/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, що вилучене в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000036 від 16.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що у проваджені сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000036 від 16.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 16.03.2025 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході проведення огляду місця події.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав частково, просив накласти арешт на порошкоподібну речовину білого кольору, яку вилучено та поміщено до зіп-пакету та упаковано до спец. пакету НПУ PSP №1206714, в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Opel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на арешт-майданчик за адресою: вул. Генерала Арабея, буд. 17, м. Вінниця клопотання не підтримував, зазначив, що проведення будь - яких слідчих чи процесуальних дій з вищезазначеним транспортним засобом проводити не планується та вказаний транспортний засіб не має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Власника майна ОСОБА_4 заперечував щодо накладення арешту на транспортний засібOpel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , оскільки він його щоденно використовує, щодо накладення арешту на порошкоподібну речовину білого кольору, яку вилучено та поміщено до зіп-пакету та упаковано до спец. пакету НПУ PSP №1206714 зазначив, що вилучена порошкоподібна речовина білого кольору являється звичайною харчовою содою, яку він возить з собою та періодично вживає, оскільки має проблеми із шлунком.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався з фіксацією судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що у проваджені сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000036 від 16.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2025 близько 18:06 год. працівниками УПП «Юнкер-252» по вул. Хмельницьке шосе 130А, м. Вінниця було зупинено автомобіль марки Opel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який під час поверхненвої перевірки транспортного засобу, на запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених речовин, повідомив, що він на передньому правому сидінні автомобіля зберігає поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яку він добровільно видав під час проведення огляду місця події, яку поміщено до спец. пакету НПУ PSP № 1206714.

В подальшому під час проведення огляду місця події автомобіль марки Opel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 було вилучено та поміщено на арешт-майданчик за адресою: вул. Генерала Арабея, буд. № 17, м. Вінниця.

Відповідно до статті 214 КПК України, 16.03.2025 відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 16.03.2025 вказане майно, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036.

На даний час висновку експерта, на підставі якого можна зробити висновок про те, що вилучена речовина відноситься до забороненої або обмеженої в обігу, у органу досудового розслідування немає, а відтак, вилучені об`єкти та речі на даний час перебувають у статусі тимчасово вилученого майна. Разом з тим, є достатні підстави вважати, що виявлені під час огляду речовини заборонені або обмежені у обігу, та, відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України, є речовими доказами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального проступку або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального проступку та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаних об`єктів, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000036 від 16.03.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 16.03.2025 про визнання речей і документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів дізнання, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000036 від 16.03.2025.

Однак зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини та не підтримання слідчим ОСОБА_3 клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Opel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на арешт-майданчик за адресою: вул. Генерала Арабея, буд. 17, м. Вінниця, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в цій частині до задоволення не підлягає.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на вказані вимоги, в зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій частині, вилучений під час огляду транспортний засіб марки Opel, моделі Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 та поміщений на арешт-майданчик за адресою: вул. Генерала Арабея, буд. 17, м. Вінниця підлягає поверненню власнику.

Що стосується клопотання в частині накладення арешту на порошкоподібну речовину білого кольору, що поміщена до зіп-пакету, яку вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ PSP№1206714, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно вилучене 16.03.2025 поряд з будівлею за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 130А, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме порошкоподібну речовину білого кольору, що поміщена до зіп-пакету, яку вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ PSP№1206714, оскільки дане майно має значення речового доказу, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 16.03.2025 вилучено поряд з будівлею за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 130А, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме порошкоподібну речовину білого кольору, що поміщена до зіп-пакету, яку вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ PSP№1206714.

В задоволені решти вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу СД відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя