Справа № 589/5396/24
Провадження № 1-кс/589/1567/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу поліції № 1 (м.Середино-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого відділу поліції № 1 (м.Середино-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 00001333 та зобов`язання слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що орган досудового розслідування СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001333 від 27.05.2019 року, за ознаками злочину, передбачених ч.1 ст. 185КК України.

В судове засідання заявник не з`явився.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив скаргу слухати в його відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час проведення досудового розслідування. До таких рішень законодавцем віднесене, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, з часу подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення особа отримує статус потерпілого і закон не вимагає прийняття в цій частині процесуального рішення в підтвердження статусу, однак зобов`язує особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення вручити потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що фактично підтверджує статус особи і дана норма є імперативною, а її невиконання свідчить про бездіяльність відповідної посадової особи.

Разом із цим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Як встановлено під час розгляду скарги, після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , постанова про відмову у визнанні його потерпілим не виносилася, тобто відсутня бездіяльність, реагування на яку є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Щодо дотримання розумних строків здійснення досудового розслідування, то заявник має право звернутися зі скаргою до прокурора вищого рівня в порядку ст. 308 КПК України, тобто, в цій частині вирішення скарги ОСОБА_3 до компетенції слідчого судді не належить.

Керуючись ст. 55, 56, 303-307, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1