Справа №127/7360/25
Провадження №1-кс/127/3248/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погоджене з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000005 від 07.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (у спільноті ОСОБА_6 ), уродженець с. Сальник Калинівського району Вінницької області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону закріпленого за акаунтом , спільно з іншими на даний час невстановленими особами, створили та забезпечують адміністрування (інформаційне наповнення) Viber-спільноти «Калинівка Погода» (кількість учасників 1509, посилання для приєднання до спільноти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), функціонування якої направлено на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Зокрема, адміністратори та користувачі Viber-групи створюють та розміщують інформаційний контент (місця перебування, адреси, фото та відеоматеріали, координати « ОСОБА_7 ») щодо діяльності працівників нацполіції, ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ТЦК та СП) та ІНФОРМАЦІЯ_4 в цілому під час виконання завдань та функцій згідно із положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 154 від 23.03.2022 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки».

Матеріали, що публікуються активними учасниками Viber-спільноти сприяють особам призовного віку уникати мобілізації та перешкоджають ефективній діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході виконання функціональних завдань.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 та інші на даний час невстановлені учасники спільноти створюються перешкоди законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 в частині належного виконання мобілізаційних заходів.

Зважаючи на викладене, у діях ОСОБА_5 та інших невстановлених учасників вказаної вище спільноти вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 (Перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань) КК України.

06.03.2025, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

- мобільний термінал марки «Iphone 13 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_3 , в ході огляду якого встановлена наявність інформації, що має значення для з`ясування обставин справи.

Підставою та метою арешту вказаних предметів є їх збереження, як речових доказів, проведення їх детальних оглядів, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000005 від 07.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000005 від 07.01.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/6560/25 від 28.02.2025 надано дозвіл на проведену 06.03.2025 слідчу дію - обшук.

Постановою слідчого від 06.03.2025 про визнання майна речовими доказами, вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000005 від 07.01.2025

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно вилучене 06.03.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 06.03.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме на мобільний термінал марки «Iphone 13 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_5 , шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім, як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя