Справа № 489/948/25
Провадження № 1-кс/489/415/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

17 березня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003419 від 19.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про скасування арешту майна,

з участю прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_3 ,

встановив:

До слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді від 19.02.2025, оскільки автомобіль був вилучений у ОСОБА_6 , а власником транспортного засобу є ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною по вказаному кримінальному провадженні, тому вказаний транспортний засіб не є речовим доказом.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши про те, що ОСОБА_4 потребує утримання зазначеного автомобіля у себе, оскільки він потрібен їй для утримання сім`ї та інших сімейних потреб, натомість арешт належного їй майна покладає на неї надмірний тягар.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що автомобіль має значення речового доказу у даному провадженні.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003419 від 19.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2025 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , та вказаний транспортний засіб перебуває на зберіганні в органу досудового розслідування.

Арешт на вказане майно був накладений з метою його збереження як речового доказу по справі, оскільки таке майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що спірне майно належить на праві власності ОСОБА_4 та було придбане нею до укладення шлюбу із ОСОБА_6 , саме у володінні якого воно перебувало на момент його вилучення органом досудового розслідування.

При цьому, стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких даних щодо того, що вказаний транспортний засіб на даний час не може перебувати на зберіганні у його власника і що це призведе до зникнення, знищення чи втрати даного речового доказу, а також, що орган досудового розслідування потребує його утримання у себе, враховуючи той факт, що з моменту вилучення такого майна пройшов місяць та протягом вказаного часу орган досудового розслідування мав достатньо часу та можливостей провести відповідні слідчі та процесуальні дії з ним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль в частині позбавлення права користування ним, та що орган досудового розслідування не має потреби в зберіганні даного майна у сторони обвинувачення, що є підставою для скасування арешту зазначеного майна. Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти вказаним майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене та слідчим не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, автомобіль по теперішній час є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження існування арешту вищевказаного транспортного засобу в частині позбавлення права на його відчуження та розпорядження ним, що забезпечить реалізацію прав власника на користування майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Натомість, слідчий суддя на даній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаному доказу з точки зору його належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує подальшого збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. У свою чергу, скасування заборони користуватись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику ОСОБА_4 відповідно до ст. 169 КПК України.

При цьому, вимоги клопотання про необхідність окремого зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_4 вилучений автомобіль задоволенню не підлягають, оскільки при вирішенні питання про скасування арешту майна слідчий суддя з`ясовує лише наявність підстав для скасування накладеного на нього арешту, при наявності яких скасовує відповідний арешт, натомість положеннями ст. 169 КПК України, як зазначено вище, прямо передбачено обов`язок повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, у випадку, зокрема часткового скасування його арешту.

Вище наведене є підставою для часткового задоволення клопотання.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Арешт автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2025, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати - в частині позбавлення права користуватися вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2025 заходи арешту в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

В частині задоволення інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1