Справа № 130/2641/23
Провадження №11-кп/801/483/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000359, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.07.2023 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 зі змінами на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 лютого 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого екіпірувальником у локомотивному депо станції Жмеринка Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку, який набрав законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 3346 (три тисячі триста сорок шість) гривень.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 16 липня 2023 року о 23 годині 59 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним мотоциклом марки «HYOSUNG GT250 R», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з перевищенням допустимої швидкості, по вулиці Василя Порика в місті Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, зі сторони вулиці Доватора в напрямку вулиці Соборної, в районі будинку № 9 у момент об`єктивної появи в полі його зору перешкоди для руху - вибоїни, що знаходиться на проїзній частині смуги зустрічного руху, не вжив своєчасних заходів до зупинки керованого ним мотоцикла, з необережності здійснив в`їзд у неї та допустив послідуюче падіння мотоцикла.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 22.08.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому тіла правої ключиці зі зміщенням, численні садна на обох кистях та правому колінному суглобі, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/15214-ІТ від 29.08.2023 у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія мотоцикла «HYOSUNG GT250 R», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачається невідповідність дій вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які стоять в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.1 «а», 2.9 «а», 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 2.1 «а» - водій механічного транспортного засобу повинен мати при соб посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.9 «а» - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 лютого 2025 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за пред`явленим обвинуваченням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.

Апеляційна с карга мотивована тим, що при призначенні покарання суд не врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та обставини вчинення злочину, а саме порушення обвинуваченим відразу чотирьох пунктів Правил дорожнього руху, а також відношення ОСОБА_7 до наслідків вчиненого, оскільки останній попри наявність достовірних і беззаперечних доказів лише частково визнавав провину.

В апеляційній скарзі зі змінами обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку місцевого суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт.

Апеляційна с карга мотивована тим, що місцевий судом не враховано наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданої шкоди. Також не враховано думку потерпілої. Окрім того потерпіла є його дружиною, яка перебуває на його утриманні, також на його утриманні перебуває малолітня дитина 2018 року народження. Він офіційно працює та має змогу відраховувати на користь держави частину заробітної плати.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого з підстав, викладених в ній та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим. Також прокурор до початку апеляційного розгляду подав заяву про відмову від апеляційної скарги, що відповідно до ст. 403 КПК України має наслідком закриття апеляційного провадження у цій частині.

Потерпіла ОСОБА_9 також просила задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга зі змінами обвинуваченого підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційної скарги обвинуваченого в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості (є явно несправедливим) суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Питання призначення покарання віднесено до дискреційних повноважень суду, яке охоплює його повноваження обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Такі повноваження зобов`язують суд у своєму рішенні обґрунтувати законність, обсяг, способи та межі застосування свободи оцінювання, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

У цьому провадженні місцевий суд установив, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково визнав вину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на диспансерних обліках не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Також суд врахував думку потерпілої щодо призначення покарання, яка просила обвинуваченого суворо не карати.

Разом з тим, під час апеляційного провадження установлено, що ОСОБА_7 беззаперечно визнав провину, розкаявся у вчиненому, відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди викликав працівників медичної допомоги, що свідчить про вжиття заходів до усунення негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані збитки.

Такі обставини, свідчать про наявність обставин, які відповідно до п. 1, 2, 2-1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують відповідальність та у своїй сукупності істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину.

За положеннями ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може, з-поміж іншого, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті.

У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, або більш м`який вид покарання, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Верховний Суд роз`яснив, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України відноситься до злочинів у сфері забезпечення безпеки руху та експлуатації транспорту, додатковим об`єктом цього злочину є життя та здоров`я особи. Проте це кримінальне правопорушення відноситься до злочинів, вчинених із необережності.

При цьому сукупність встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання та які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням даних про особу винного, та наявності постійного місця роботи, дають підстави перейти до більш м`якого виду покарання, не передбаченого санкцією частини статті, а саме виправних робіт. Таке покарання має бути призначене на максимальний термін, визначений для цього виду покарання (ч. 1 ст. 57 КК України).

На переконання суду саме таке судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000359, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України змінити в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків заробітку в дохід держави та з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: