Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/27/24
Справа № 356/755/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

З участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання начальника Броварського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення відносно ОСОБА_4 у відповідність у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся начальник Броварського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 з клопотанням про приведення судового рішення відносно ОСОБА_4 у відповідність у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Клопотання обґрунтоване тим, що на обліку Броварського РВ № 1 філії ДУ Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 19.12.2023 року перебуває громадянка ОСОБА_4 , засуджена 04.10.2023 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки, із застосуванням ст. 76 КК України має обов`язок суду: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 06.11.2023 року.

Згідно з вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області громадянка ОСОБА_4 21.02.2023 року вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та викрадення офіційного документу банківської картки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 2 025, 72 грн.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, начальник Броварського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 просить суд привести судове рішення відносно ОСОБА_4 у відповідність у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Розгляд клопотання просив проводити без участі представника уповноваженого орган з питань пробації.

Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

В силу приписів ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності належним чином повідомлених прокурора та представника уповноваженого органу з питань пробації.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала.

Заслухавши засуджену, дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357КК України та призначено їй покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком терміном в 2 (два) роки та визначенням згідно ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто з 04.10.2023 року.

З 19.12.2023 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Броварського РВ № 1 філії ДУ Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року по справі № 0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як вбачається із вироку суду від 04.10.2023 року ОСОБА_4 засуджено, в тому числі, за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, 21.02.2023 року на загальну суму 2 025, 72 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2684, 00 грн. Відтак сума соціальної пільги у 2023 році становила 1342, 00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1342, 00 Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складали 2684, 00 грн.

Таким чином, на день розгляду подання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останню засуджено, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що станом на 2023 рік становило 2684, 00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що у вчиненому засудженою діянні вартість викраденого майна була меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, ОСОБА_4 згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023 року засуджена також за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки Зазначений вирок в цій частині підлягає виконанню в подальшому, оскільки кримінальна караність зазначеного діяння вчиненого ОСОБА_4 не скасована.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-6, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння, відповідно до положень Закону України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік із залишенням терміну іспитового строку 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України та обов`язками, зазначеними судом у вказаному вироку.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1