Справа № 932/2051/25
Провадження № 1-кс/932/812/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012639 від 25 жовтня 2024 року, стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Наталівка Дніпровського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, має одну малолітню дитину, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходить військову службу на посаді номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , військове звання - солдат, раніше несудимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0012639 від 25 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період на посаді номер обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 17.07.2024 самовільно залишив місце служби, а саме район зосередження 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 розташованої в населеному пункті АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 05.02.2025, доки самостійно не прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 94.

25 лютого 2025 року о 09 год. 50 хв. год. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану), та вручено пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів свідків, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, обґрунтовуючи таку вимогу наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У тому разі, якщо слідчий судді дійде висновку про можливість визначення застави підозрюваному, просив визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному 25 лютого 2025 року, що підтверджується розпискою останнього.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки, на його думку, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не обґрунтована, диспозиція цієї статті передбачає самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, але ОСОБА_6 мав поважні причини. Так, він має матір, хвору на онкологічну хворобу, стан здоров`я якої влітку 2024 року значно погіршився, і він просив командира відпустити його у відпустку побачитися з нею і, можливо, попрощатися, але йому цього зробити не дозволили. Тому він вимушений був поїхати до матері без дозволу. Вдома крім нього нема кому допомогти матері, бо батько постійно зайнятий на роботі. Приїхавши додому, він допомагав матері, купував ліки, возив її на обстеження. ОСОБА_6 є опитним і кваліфікованим військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, бажає продовжити службу у лавах ЗСУ. Надана з місця служби характеристика упереджена, не відповідає дійсності. Слідчим ОСОБА_6 не була вручена копія повідомлення про підозру, він лише про це розписався, не розуміючи наслідків. Також вважає, що ризики, зазначені у клопотанні, не доведені. ОСОБА_6 не переховувався від органів досудового розслідування, з`являвся за першим викликом, не має наміру переховуватись і в подальшому. Застава, про яку зазначає слідчий в клопотанні, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є надмірним тягарем для ОСОБА_6 , оскільки він тривалий час взагалі не отримує грошове забезпечення, і всі наявні кошти родина витрачає на лікування матері. Просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, такий як особисте зобов`язання, якого, на його думку, буде достатньо для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Крім того, сам ОСОБА_6 також має хвороби, наявність яких підтвердила також і ВЛК, які потребують оперативного втручання, тому, перебуваючи на волі, він зможе пройти необхідне лікування.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтиравав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Під час судового розгляду доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винуватою особою покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

В той же час суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, не доведені, оскільки, по-перше, не надано будь-яких доказів на підтвердження наміру обвинуваченого впливати на свідків у кримінальному провадженні; по-друге, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, відповідно до обґрунтування прокурора, є похідним від ризику переховування і пов`язаний виключно зі статусом обвинуваченого (військовослужбовець), який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, а також суворість покарання за кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Оцінено в сукупності також такі обставини: достатню обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (у разі встановлення його вини) за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; особу підозрюваного та стан його здоров`я - одружений, має одну малолітню дитину, є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, відомості про перебування на обліку у медичних закладах за місцем проходження служби відсутні, за місцем проходження служби зарекомендував себе нижче посереднього; раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність у ОСОБА_6 хвороб, встановлених ВЛК, не унеможливлює тримання його під вартою.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, конструкція абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , і покладає вирішення цього питання на суд або слідчого суддю, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , а також враховуючи те, що він з 17 липня 2024 року знятий з грошового забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17 липня 2024 року №201, слідчий суддя вважає за можливе визначити йому розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 гривень, поклавши на нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, що буде достатнім стимулом для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно визначити з урахуванням положень п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України та ч. 2 ст. 197 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 178, 182-185, 193, 194, 196-198 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Наталівка Дніпровського району Дніпропетровської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на строк до 25 квітня 2025 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до за викликом до органу досудового розслідування, суду для участі в слідчих діях, судових засіданнях або брати участь в судових засідання дистанційно;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню з приводу обставин кримінального правопорушення.

Визначити строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави - 2 (два) місяці з дня її внесення.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1