Справа № 147/1576/24
Провадження № 1-кп/147/157/24
В И Р О К

іменем України

26 грудня 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 30.11.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буша Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи по вулиці Соборна в с. Оляниця Гайсинського району Вінницької області, на узбіччі помітив прозорий поліетиленовий пакет із застібкою, піднявши та розкривши який, ОСОБА_6 виявив, що в ньому знаходиться кристалічна речовина білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини та розуміючи, що в прозорому поліетиленовому пакеті із застібкою може міститися психотропна речовина - PVP, ОСОБА_4 забрав його собі та помістив до правої зовнішньої кишені штанів у які був одягнений і таким чином незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігав при собі до 16 год. 50 хв. 30.11.2024 для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 30.11.2024 о 16 год. 25 хв. навпроти будинку №27 по

вул. Незалежності в с. Оляниця Гайсинського району Вінницької області, працівниками відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 2982 КПК України та у період часу з 16 год. 50 хв. по 16 год. 57 хв. проведено його особистий обшук та обшук його речей, під час якого в ОСОБА_4 у правій зовнішній кишені штанів, в які він був одягнений, виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет із застібкою з вмістом кристалічної речовини, в якій міcтиться психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 1,9610 г.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року начальник Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор з однієї сторони та підозрюваний ОСОБА_4 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.309 КК України. Підозрюваний визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 сторони враховують, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.309 КК України, а саме: у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк, визначений судом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил статтей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що під час укладення угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Також просить вирішити долю речових доказів, скасувати арешт майна та вирішити питання щодо судових витрат понесених на залучення експертів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили укладену угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, водночас обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Водночас судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 394, ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Узгоджена в угоді міра покарання знаходиться у межах санкції ч. 2 ст.309 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація зач.2 ст.309 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 4775 грн 40 коп. за проведення судової експертизи.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру відповідно до вимог ст. 96-3 КК України не встановлено.

Пропонована винагорода викривачу не визначалась у зв`язку з відсутністю викривача у кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 грудня 2024 року між начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4775,40 грн (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 40 копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року.

Речовий доказ у справі: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якого заборонено PVP, масою 1,9610 г, поміщена до спеціального сейф-пакету №200246263, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1