Справа № 297/384/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000015 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказаною ухвалою було накладено арешт на речі, які були виявлені та вилучені під час проведення невідкладного обшуку житла в період з 04.02.2025 року 01:03 годин по 04.02.2025 року 02:09 годин за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ Берегівського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 12, фіолетового кольору, з сім картою мобільного оператора НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ;

- відеореєстратор з камер відеоспостереження марки «HIKVISION», модель DS-7608ni-ki, серійний номер l32771514 та відеореєстратор з камер відеоспостереження марки «HIKVISION», модель DS-7608ni-q1 серійний номер k42989780, які належать ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки Iphone 5, чорного кольору, який не вмикається та належить ОСОБА_4 ;

- жилет страхувальний «Колібрі», колір камуфляж.

Разом з цим, представник власника майна зазначає, що з матеріалів кримінального провадження не слідує причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, з часу вилучення вказаного майна минуло вже більше трьох тижнів і за цей час жодного разу ОСОБА_4 не викликалася для допиту до слідчого чи проведення за її участю інших слідчих дій. Крім цього, матеріали справи не містять підтверджень, що вилучені речі перебували у розпорядженні ОСОБА_4 протиправно, набуті злочинним шляхом, є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, підлягають спеціальній конфіскації тощо.

Також, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 не має жодного статусу в рамках даного кримінального провадження, а тому існування арешту на вищевказані вилучені речі має негативні наслідки для їх володільця, оскільки вона тривалий час позбавлена права користуватися та розпоряджатися ним, що обмежує її право власності.

03 березня 2025 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано від представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 доповнення до клопотання про скасування арешту на майно. У своїх доповненнях адвокат ОСОБА_3 зазначив, що за відсутності у розпорядженні слідчого судді письмових чи усних аргументів слідчого, прокурора та доказів на користь необхідності подальшого утримання вилученого майна при матеріалах справи слідчий суддя не в змозі надати оцінку дійсній потребі слідства у вказаних речах.

Також, 03 березня 2025 року через канцелярію Берегівського районного суду Закарпатської області було подано заяву слідчого ОСОБА_5 , в якій останній просив провести розгляд клопотання без його участі та відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно з наступних підстав. Так, Берегівським СВ РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000015 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України. Із обставин вчинення кримінального правопорушення орган досудового розслідування приходить до висновку, що громадяни, які намагались перетнути державний кордон з України в Угорщину в населеному пункті Четфалва Берегівського району Закарпатської області, мали на меті здійснити це через річку Тиса та для безпеки в подальшому мали отримати від особи провідника страху вальні жилети, подібні до тих, які були вилучені з помешкання ОСОБА_4 , тому вилучений страхувальний жилет є знаряддям вчинення злочину.

Крім цього, слідчим зазначено, що в рамках даного кримінального провадження 04 лютого 2025 року слідчим було надано працівникам міграційної поліції ГУНП в Закарпатській області доручення в порядку ст. 40 КПК України щодо проведення огляду вилучених мобільних телефонів та відеореєстраторів.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому та поданих ним доповненнях. Крім цього, заперечив щодо необхідності подальшого арешту на мобільні телефони та відеореєстратори, оскільки доручення надане слідчим в порядку ст. 40 КПК України вже втратило свою силу.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Однак, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що представником власника майна ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 до матеріалів вказаного клопотання не долучено доказів права власності на вищевказані мобільні телефони, відео реєстратори, страхувальний жилет та інших належних і допустимих доказів в обґрунтування вказаних у клопотанні обставин. Клопотань щодо долучення доказів до матеріалів клопотання представником власника майна до суду не надходило.

При цьому, органом досудового розслідування подано заяву з обґрунтуванням необхідності подальшого арешту на вилучені речі, позаяк у даному кримінальному провадженні із вилученими речами проводяться слідчі дії, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно подане до суду без додержання вимог кримінального процесуального закону, оскільки не містить доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні заяви про скасування арешту на майно, слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухвали слідчого судді.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7