Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1604/24
Провадження № 1-кп/382/59/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000053, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Засупоївка Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, розлученого, із середньою спеціальною освітою, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року, (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи всупереч встановленої заборони на лов (добування) водних біоресурсів, а саме: здійснення риболовлі знаряддями лову, яке повинно бути обирковане зареєстрованими в органах рибоохорони бирками, а рибалка, котрий здійснює лов сітками повинен мати при собі документи на право промислу, прибувши до берега річки Великий Супій, зі сторони села Засупоївка, Яготинської ТГ, Бориспільського району, Київської області за наступними координатами 50.261695, 31.725237, взявши із собою заборонене знаряддя лову, а саме одну сітку: вічка розміром 45 мм. на 45 мм., висота 250 см., довжина 130 м., на якій відсутні будь які маркувальні бирки, та поклавши її до металевого човна без маркування з двигуном без маркування, виплив на водоймище річки Великий Супій та встановив у воду раніше підготовлену сітку для вилову риби. 07.08.2024 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 06 години 59 хвилин, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, перебуваючи на водоймищі річки Великий Супій, зняв (дістав із води) раніше встановлену ним у воду сітку з виловленим водним біоресурсом (рибою), помістивши їх до металевого човна без маркування. 07.08.2024 в період часу з 08 години 23 хвилини до 10 години 23 хвилини, в ході проведеного працівниками відділення поліції №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області огляду місцевості на узбережжі річки Великий Супій зі сторони села Засупоївки Яготинської територіальної громади Бориспільського району Київської області, за координатами: 50.261695, 31.725237 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено живі водні біоресурси (рибу), а саме: карась - 882 екземплярів, загальною вагою 67,1 кг, короп (сазан) 16 екземплярів, загальною вагою 23,45 кг, які останній виловив в ході здійснення незаконного зайняття рибним добувним промислом із використанням заборонених знарядь лову - сітки, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 1453738 (один мільйон чотириста п`ятдесят три тисячі сімсот тридцять вісім) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подала суду на затвердження угоду про визнання винуватості від 23.12.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), невідкладно зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.

Угода про визнання винуватості від 23.12.2024 року укладена між прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000053 від 07.08.2024, та обвинуваченим у вказаному провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 . Згідно із даною угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні та сприяти у з`ясуванні всіх обставин вчинених ним кримінального правопорушення. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в засіданні наголосила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

У засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 249 КК України відповідно до угоди визнав повністю, щиро кається. Також пояснив суду, що він розуміє права надані йому законом, угоду він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного та просив затвердити угоду. Представник потерпілого не заперечувала проти затвердження угоди, подала письмову добровільну згоду на її укладення та затвердження; відповідно до змісту заяви завдану у кримінальному провадженні шкоду обвинуваченим відшкодовано Яготинській міській раді шляхом вселення водних біоресурсів до водного об`єкту Великий Супій, претензії матеріального характеру у потерпілого відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. На всі запитання ОСОБА_4 відповів ствердно.

Після роз`яснення ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України; наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок. Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з викладеного, а також приймаючи до уваги доводи прокурора та сторони захисту, згоди потерпілого, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 23.12.2024 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання, а саме штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн.

Щодо заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Яготинської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якому просить суд стягнути з останнього шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 1453738 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про залишення її без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини четвертої статті 23 згаданого Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Наведеним правовим нормам кореспондують відповідні приписи частин третьої - п`ятої статті 128 ЦПК України, частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України.

Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави за цивільним позовом у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

У першому випадку прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовною заявою, повинен обґрунтувати і довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Тобто, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати і довести бездіяльність компетентного органу, однак в поданій позовній заяві відповідне обґрунтування (бездіяльність державного органу, нездійснення ним захисту інтересів держави) відсутнє. Відповідно ж до додатків позовної заяви, прокурор лише повідомив відповідні органи про своє звернення з позовом, однак не надав суду обґрунтування, доказів та підтверджень, що захист інтересів не здійснює або неналежно здійснюють компетентні органи, в інтересах яких саме прокурор звертається із позовом.

Оскільки як Яготинська міська рада, яка крім цього є потерпілим у кримінальному провадженні, так і Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, не позбавлено можливості самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав, в даному випадку прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду з цивільним позовом і замінювати належного суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд зазначає про неможливість попереднього залишення позовної заяви прокурора без руху з огляду на положення ч. 3 ст. 474 КПК України, оскільки у випадку досягнення учасниками угоди та передання її на розгляду суду, суд зобов`язаний зупинити проведення інших процесуальних дій, і залишення позовної заяви без руху на цій стадії розгляду кримінального провадження суперечило б засадам кримінального судочинства (ст. 2, ч. 5 ст. 128, ч. 3 ст. 474 КПК України).

Питання наявності підстав для представництва прокурора в суді відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" стало предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, яка дійшла висновку, що якщо суд після відкриття провадження у справі установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду (п. 83 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

У зв`язку з цим суд також враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26 травня 2020 року (справа № 912/2385/18, провадження № 12-194 гс 19), послідовну практику ККС ВС (постанови від 22 грудня 2021 року у справі № 458/1036/16-к, провадження № 51-4008км21; від 11 вересня 2019 року у справі № 397/533/18, провадження № 51-2700км19; від 28 вересня 2022 року у справі № 607/16590/20, провадження 51-923км22; від 18 грудня 2024 року у справі № 712/5139/20 провадження № 51-4203км24), та приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Арешт накладений ухвалою Яготинського районного суду Київської області 09.08.2024 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. На підставі ст. ст. 122, 124 КПК України необхідно стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 3029,12 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 129, 174, 373, 374, 394, 469, 472-475, 615 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2024 року, укладену та підписану прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024року.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Скасувати накладені ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09.08.2024 року арешти на: тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 07.08.2024 за адресою: Київська область, Бориспільський район, Яготинська територіальна громада, с. Засупоївка на березі водосховища "Великий Супій", у громадянина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 ), а саме: види риб: короп (сазан) - 16 шт., розмірами від 35 см до 65 см, карась малий - 735 шт., розмірами від 9 см до 18 см, карась великий - 34 шт., розмірами від 9 см до 47 см, які передано на зберігання ПРАТ "Яготинський РИБГОСП"; одну сітку: вічка розміром 45 мм на 45 мм, висота 250 см, довжина 130 м, металевий човен сірого кольору без маркування; двигун до човна сірого кольору без маркування, два весла, дві підсаки, чотири садки для зберігання риби, чотири пластикові ящики чорного кольору із залишками свіжої луски.

Речові докази, а саме: одну сітку: вічка розміром 45 мм. на 45 мм., висота 250 см, довжина 130 м, види риб: короп (сазан) - 16 шт., розмірами від 35 см до 65 см, які в подальшому передано на зберігання ПРАТ "Яготинський РИБГОСП", карась малий 735 шт., розмірами від 9 см до 18 см, який в подальшому передано на зберігання ПРАТ "Яготинський РИБГОСП", карась крупний 34 шт., розмірами від 9 см до 47 см, які в подальшому передано на зберігання ПРАТ "Яготинський РИБГОСП", металевий човен сірого кольору без маркування; двигун до човна сірого кольору без маркування, два весла, дві підсаки, чотири садки для зберігання риби, чотири пластикові ящики чорного кольору із залишками свіжої луски, конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 3029,12 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1