Справа № 461/2860/25
Провадження № 1-в/461/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника медичної установи ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу. В обґрунтування заяви покликається на те, що має тяжке захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання; дозволяє розголошення інформації про стан здоров`я в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечив, оскільки вважає, що хоч стан здоров`я ОСОБА_6 є тяжкий, однак, йому надається необхідна медична допомога в умовах СІЗО №19 .

Лікар багатопрофільної лікарні (№19) в судовому засіданні підтримала висновок лікарсько - консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 09.04.2025 року.

Засуджений ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи без його участі та без проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 заяву підтримала. Пояснила суду, що з 27.02.2025 року засуджений відбував покарання в ДУ «Львівська установа виконання покарання № 19» (лікарня). За час перебування в даній установі він не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не застосовувались. За час відбування покарання він не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. Вказує на те, що висновок спеціальної лікарської комісії, який долучено до подання, відповідає вимогам нормативних актів, а захворювання ОСОБА_6 визначене Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про його звільнення від відбування покарання. ОСОБА_6 потребує операції, однак, таку в Україні зробити неможливо, про що ствердили профільні лікарі, до яких вона зверталась за консультацією. А медична допомога в умовах ув`язнення є вкрай недостатньою. У зв`язку з цим, просить суд задоволити клопотання засудженого ОСОБА_6 про його звільнення від подальшого відбування остаточного основного покарання у виді позбавлення волі, строком на 8 років за ч.4 ст.368, ч.5 ст.72 КК України у зв`язку з тяжким захворюванням.

Представник Львівської установи виконання покарань № 19 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак його неявка згідно ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 17.10.2022 року Вищим антикорупційним судом України за ч.4 ст.368 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та іншх державних органах на три роки та з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду України від 06.03.2023 року вирок від 17.10.2022 року залишено без змін.

Кінець терміну відбування покарання - 24.02.2031.

27.02.2025 прибув на лікування до багатопрофільної лікарні (№19) Львівської філії «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області у стані середньої важкості. З 03.04.2025 по 07.04.2025 знаходився на лікуванні в проктологічному відділенні КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня», де засудженому проведено операцію-трансверзостомію. На даний час продовжує лікування в хірургічному відділенні ЛБЛ №19.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Згідно з представленим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 від 09.04.2025 року, у останнього встановлено діагноз ( ОСОБА_6 надав дозвіл на розголошення діагнозу) : «Рак сигмовидної кишки T4bNlM0. Місцевопоширений (нерезектабельний) процес з вростанням в тонку кишку, сечовий міхур, стінку тазу, ліві здухвинні судини. IV клінічна група, III стадія. Розпад пухлини. Перйтуморозний абсцес. Декомпенсована кишкова непрохідність. Трансверзостомія (03.04.2025). Гіпертонічна хвороба ІІст., 1ст., ризик2. СН 0 ст. Анемія середнього ступеня важкості».

Наявне захворювання, згідно з пунктом 1 розділу 4 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_6 .

Як зазначає Пленум Верховного Суду України, у п. 2-3 постанови «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З вивчення особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 17.10.2022 року Вищим антикорупційним судом України за ч.4 ст.368 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та іншх державних органах на три роки та з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду України від 06.03.2023 року вирок від 17.10.2022 року залишено без змін.

ОСОБА_6 на даний час із 8 років позбавлення волі відбув лише два роки і один місяць призначеного покарання.

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що засуджений перебуває на лікуванні у відділенні Львівської багатопрофільної лікарні Львівської УВП № 19.

Як пояснила суду лікуючий лікар ОСОБА_8 засудженому надається належна медична допомога, він пройшов курс хіміотерапії, і стан здоров`я покращився , про що свідчать проведені аналізи. Метастаз в організмі не виявлено. ОСОБА_6 може вставати, орієнтований в часі і просторі. Засудженому потрібне операційне втручання, однак, таке є складним і у Львівській обласній клінічній лікарні, куди його доставляли на лікування і обстеження, таку операцію проводити відмовились. У разі, якщо таку операцію погодяться робити в іншому медичному закладі, засуджений буде туди доставлений.Персонал лікарні постійно оглядає засудженого та швидко реагує на скарги останнього щодо стану здоров`я; ОСОБА_6 перебуває під постійним наглядом та консультаціями онколога. Якщо необхідних ліків держава не може забезпечити, то родичі ОСОБА_6 такі передають, це дозволяється.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що засуджений ОСОБА_6 отримує в Львівській багатопрофільній лікарні №19 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДККВС України у Львівській області» симптоматичне лікування, яке здійснюється за державний рахунок; його стан здоров`я підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань.

Відтак, суд вважає, що хвороба ОСОБА_6 за своєю тяжкістю та характером на даний час не перешкоджає відбуванню ним покарання, а отримання постійної професійної медичної допомоги запобігає серйозному погіршенню стану здоров`я та інших тяжких наслідків.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримуючи заяву засудженого пояснила, що останньому потрібна хірургічна операція, які відмовляються провести в Україні, а стан його здоров`я погіршується.

Разом з тим, належних і допустимих доказів щодо неможливості проведення операції ОСОБА_6 в медичних закладах України суду не надано.

З метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, забезпечення його права на належну медичну допомогу за рахунок держави, з врахуванням тяжкості вчиненого, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст складено 15.04.2025.

Суддя ОСОБА_1