Справа № 308/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Палло, Ужгородський район, Закарпатська область, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, обіймає посаду лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, незаміжньої, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 (лікарем-офтальмологом відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради) та невстановленою на даний час особою, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, умисно вчинила діяння, яке має ознаки корупційного злочину, при наступних обставинах.

18.07.2024 ОСОБА_9 звернувся для обстеження в офтальмологічне відділення КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.», оскільки в нього погіршився зір та, зокрема, з`ясувати наявність у нього підстав для отримання відповідної групи інвалідності через проблеми із зором.

Перебуваючи в приміщенні офтальмологічного відділення вказаної лікарні, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, із числа медичних працівників офтальмологічного відділення вказаної лікарні, інформацію про можливість вирішення питання щодо сприяння в оформленні групи інвалідності по зору в органах МСЕК за відповідну неправомірну грошову винагороду в розмірі від 3000 до 5000 доларів США, оскільки наявного в нього захворювання на зір не достатньо для отримання такої інвалідності.

ОСОБА_9 , будучи ознайомленим із такою пропозицією невстановленої особи, погодився на її протиправні вимоги, однак, розуміючи незаконність зазначених дій та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та в подальшому почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності медичних працівників.

07.08.2024 ОСОБА_9 вчергове прийшов до офтальмологічного відділення КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.», де отримав виписку про фіктивне лікування у даному відділенні та був скерований до лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_4 , для продовження фіктивного процесу лікування та подальшого вирішення питання про вплив нею на органи МСЕК для прийняття позитивного рішення щодо надання ОСОБА_9 відповідної групи інвалідності.

09.08.2024 ОСОБА_9 з`явився до відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, де, в приміщенні вказаного відділення, зустрівся з лікарем-офтальмологом ОСОБА_4 з метою посприяти йому у вирішенні питання його фіктивного лікування, встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо позитивного надання йому відповідної групи інвалідності по зору в органах МСЕК.

Тоді у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, яка вирішила скористатися даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 збагатитися злочинним шляхом, та повідомила останнього про те, що завдяки своїм особистим та професійним відносинам вона може вирішити з посадовими особами «Обласного центру медико-соціальної експертизи» питання щодо безперешкодного отримання ним відповідної групи інвалідності по зору. Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 викликала лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_8 , якого, в подальшому, за ініціативи ОСОБА_4 , було призначено лікуючим лікарем ОСОБА_9 , та у присутності останнього повідомила ОСОБА_8 про наміри вирішення питання фіктивного лікування ОСОБА_9 , встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності по зору в Обласному центрі медико-соціальної експертизи, що ОСОБА_8 підтримав.

Після цього, цього ж дня, 09.08.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які в подальшому діяли з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення та подальшого впливу на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», знаходячись в приміщенні робочого кабінету ОСОБА_4 , повідомили ОСОБА_9 обставини його фіктивного лікування у їхньому відділенні, надали йому консультацію, яким чином він має поводитися та що робити. Разом з цим, ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_9 , що за позитивне вирішення ними питання в Обласному центрі медико-соціальної експертизи про надання йому інвалідності він повинен надати їй грошові кошти в сумі від 3000 до 4000 доларів США, написавши вказану суму на папері. Своєю чергою ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що за фіктивне лікування його у відділенні отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що є однією з умов отримання позитивного рішення органами МСЕК, отримання належних виписок та діагнозів він повинен надати їм грошові кошти в сумі 1200 доларів США, написавши вказану суму на папері.

16.08.2024, приблизно о 09.15 год., ОСОБА_9 , на виконання попередньої домовленості, в робочому кабінеті ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, одержали від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину раніше обумовлених грошових коштів в сумі 700 доларів США, за фіктивне лікування та подальший їхній вплив на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», щодо позитивного вирішення питання про надання йому інвалідності, які ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 , після чого останній передав ОСОБА_9 виписку про фіктивне стаціонарне лікування у їхньому відділення з 09.08.2024 по 16.08.2024, яке він насправді не проходив.

Крім того, 13.09.2024, ОСОБА_4 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 доларів США та 1000 гривень.

Також 30.10.2024, ОСОБА_4 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 доларів США.

27.11.2024, приблизно о 08.00 год., ОСОБА_9 , на виконання попередніх вказівок ОСОБА_4 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, зустрівся з останньою в її робочому кабінеті, що у відділенні отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, та, згідно з вказівками останньої приніс з собою заздалегідь сформовану невстановленою особою медичну документацію з КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.» про його фіктивне лікування також у вказаній лікарні, яка була необхідна для подачі до Обласного центру медико-соціальної експертизи. Тут ОСОБА_4 вчергове проконсультувала його з приводу проходження ним МСЕК та запевнила, що Обласним центром медико-соціальної експертизи йому буде надано позитивне рішення щодо отримання відповідної групи інвалідності по зору. Після цього ОСОБА_4 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення уточнила, що за вплив на позитивне рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи він повинен надати їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого може вільно йти до Обласного центру медико-соціальної експертизи та проходити комісію.

На виконання пропозиції ОСОБА_4 передати їй грошові кошти, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів передав їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого, в цей же день, 27.11.2024, отримав позитивне рішення Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо призначення йому ІІІ групи інвалідності по зору, терміном на один рік.

Таким чином, в період з 16.08.2024 по 27.11.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в загальній сумі 6000 доларів США та 1000 гривень за їх вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо отримання ним позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи про призначення йому інвалідності.

За результатами розслідування та зібраних доказів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка, протоколами проведених відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 НСРД та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Як зауважує слідчий, враховуючи той факт, що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких, але є корупційним та пов`язаний з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тому обирати відносно неї запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки або застави є недоцільно та неефективно. Однак, неконтрольоване пересування підозрюваної може призвести до вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Запобіжний захід у виді домашнього арешту є другим по суворості запобіжним заходом з числа передбачених діючим кримінальним процесуальним законодавством України. Тому, на думку слідчого, його застосування до підозрюваної ОСОБА_4 повинно забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про те, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи невідворотність покарання за вчинений нею злочин; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; незаконного впливати на свідка, тобто чинити на нього психологічний тиск чи фізичний вплив щоб він змінив або відмовився від своїх показів, або схиляти свідка до надання неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та в суд для проведення слідчих дій та надання показів; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому до неї слід застосувати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі наведеного, з метою сприяння не ухиленню ОСОБА_4 від слідства та суду, не вчиненню нею інших кримінальних правопорушень, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів та покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати до слідчого прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: квартира АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з підстав, наведених у письмових запереченнях на клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно його підзахисної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зауважив, що з приводу обґрунтованості підозри, то на даний час органом досудового розслідування не встановлено особу, на яку повинен був вчинятися вплив. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, на даний час відсутні, оскільки його підзахисна не має наміру переховуватися та знищити докази, так як під час проведення обшуків вилучено всі докази. Щодо ризику впливу на свідків захисник звертає увагу, що органом досудового розслідування не встановлено жодного свідка, про такого не зазначено й у самому клопотанні про застосування запобіжного заходу. ОСОБА_4 не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та цей ризик також є непідтвердженим. Ризик щодо можливого вчинення іншого кримінальне правопорушення, на думку захисника, є припущенням сторони обвинувачення. Наголошує, що органом досудового розслідування не взято до уваги міцність соціальних зв`язків його підзахисної, яка не притягалася до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання. Захисник вважає, що у даному випадку відсутня мета застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши дане клопотання та дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України.

03.01.2025 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування, яка за матеріалами клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: листом начальника УСБУ в Закарпатській області щодо виконання доручення від 26.12.2024 №58-1906-х; постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчий (розшукових) дій від 31.07.2024; протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 16.08.2024, 13.09.2024, 27.11.2024; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (контроль за вчиненням злочину) від 07.10.2024, 17.12.2024; протоколом огляду і вилучення в особи предметів, отриманих в ході проведення контролю за вчиненням злочину від 16.08.2024; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 07.10.2024, 17.12.2024.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 369-2 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваної, яка є молодою за віком та особою з інвалідністю ІІ групи, міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, наявність у підозрюваної постійного місця роботи, яка обіймає посаду лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, репутацію підозрюваної, яка за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, майновий стан підозрюваної та відсутність у неї судимостей.

Слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що підозрювана у рамках даного кримінального провадження затриманою у порядку, визначеному ст. 208 КПК України, не була.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваної.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеному та встановленому слідчим суддею ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування домашнього арешту у частині заборони підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби, слідчий суддя виходить із забезпечення конституційного права підозрюваної на працю, встановленого ст. 43 Конституції України, згідно з якою передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та вважає, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею на даному етапі досудового розслідування не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до інформації про особу, виданої ГУ ДМС в Закарпатській області щодо ОСОБА_4 , її характеристики, виданої Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, а також пояснень сторони захисту, підозрювана ОСОБА_4 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, клопотання сторони обвинувачення підлягає до часткового задоволення.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту с. Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту с. Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначити до 02 березня 2025 року, включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 Ужгородському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Згідно з частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1