Справа № 462/6027/19
провадження 1-кп/462/61/25
У Х В А Л А

17 березня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові заяву про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Захисник ОСОБА_5 . Звернулась із заявою про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступні запитання: які тілесні ушкодження були виявлені у ОСОБА_6 , їх механізм виникнення, давність та ступінь тяжкості та чи могли вони бути спричинені близько 20.00 год. 14.05.2019 року; чи могли тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникнути до 20.00 год. 14.05.2019 року; чи підтверджені покази ОСОБА_6 щодо її травмування, надані під час допитів 16.05.2019, 19.07.2019 року та слідчого експерименту 16.07.2019 року об`єктивними судово-медичними даними; чи є госпіталізація та лікування ОСОБА_6 наслідком її можливого травмування під час подій 14.05.2019 року, на яке вона вказує під час допитів та слідчого експерименту; чи могла дисторзія м`язів шиї, яка виявлена у ОСОБА_6 , бути пов`язана з дегенеративно-дистрофічними змінами хребта або результатом надмірного перенапруження м`язово-зв`язкового апарату шиї при різких рухах, незручному положенні голови при спанні, тривалому збереженні незручного положення голови тощо; чи відповідає висновок експерта № 388 Львівського ОБСМЕ від 17.05.2019 року об`єктивним судово-медичним даним та правилам проведення судово-медичної експертизи.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Частиною 1 ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно п. 1.2 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою Безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів». П. 4.9 «Правил» зазначено, що при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта (акті) повинні бути відображені: 4.9.1. Характер ушкоджень з медичної точки зору (садно, синець, рана, перелом кістки тощо), їх локалізація і властивості; 4.9.2. Вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження;4.9.3. Механізм виникнення ушкоджень; 4.9.4. Давність (термін) спричинення ушкоджень; 4.9.5. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки - небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата загальної працездатності тощо.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, має право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Заслухавши думку сторін щодо поданого клопотання, суд приходить до висновку, що заява про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи є безпідставною, оскільки експертиза вже була проведена під час досудового розслідування, та експерт, який проводив експертизу, був попереджений про кримінальну відповідальність, стороною захисту відповідно до вимог ст. 242 КПК України не ставилось питання про призначення експертизи на стадії досудового слідства. Відтак, будь-яких сумнівів щодо правильності та обґрунтованості висновку №388 Львівського ОБСМЕ від 17.05.2019р. судом не встановлено, тобто даний висновок в повній мірі відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст. 93, 242-244 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні заяви про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1