КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/1158/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не адвоката, не депутата, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, у кримінальному провадженні №0002050 від 09 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано у кримінальному провадженні №0002050 від 09 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 лютого 2025 року.

Роз`яснено, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися-в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів; у разі визначення застави просить визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (викликом); не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою у даному кримінальному провадженні, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею або судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Уважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому засіданні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У мотивування скарги зазначає, що у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим злочином підтверджується наявними у провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність підозрюваного є обґрунтованою.

Уважає, що розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не врахував наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки у кримінальному провадженні допитаний як свідок особа, якій відомо про злочинні дії ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , а також у кримінальному провадженні підлягають встановленню та допиту інші свідки та інші підозрювані; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що до матеріалів кримінального провадження не долучені всі документи, які мають значення для досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у підозрюваного відсутнє законне джерело доходу та при наявності корисливого мотиву згідно фактичних обставин кримінального провадження ОСОБА_7 може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачується за рахунок вчинення злочинів, а також планував незаконний перетин ще й інших осіб через державний кордон України.

Посилається на те, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі необхідно застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, а також думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001950 від 19 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 246, частиною другою статті 209 КК, частиною першою статті 366 КК, частиною другою статті 364 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на території Івано-Франківської області та у зв`язку з цим був обізнаний у специфіці незаконного перетину державного кордону України, виник злочинних умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи неможливість одноособового вчинення вищезазначених злочинів, а також те, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, ОСОБА_7 вступивши в змову з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які є місцевими жителями прикордонних населених пунктів Івано-Франківської області та обізнані у особливостях організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до країн Європейського Союзу, можуть керувати такими діями та сприяти їх вчиненню шляхом надання для цього засобів, порад та вказівок, з корисливих мотивів,та які обізнані в особливостях місцевості Західних областей України, маючих у своєму користуванні автомобілі за для непомітного перевезення через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, об`єднавшись у групу осіб, домовившись між собою про вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування засоби мобільного зв`язку, мобільні додатки-мессенджери, у грудні 2024 року підшукали кількох військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами за грошові кошти, зокрема ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших осіб, для їх незаконного переправлення через державний кордон України приблизно за 10 000 Євро кожний.

У подальшому, 29 жовтня 2024 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи засоби мобільного зв`язку та месенджери, у ході розмов із ОСОБА_10 , який був залучений до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон з України за грошову винагороду в сумі 10 000 Євро, які потрібно буде передати за його незаконне переправлення через державний кордон України, після чого за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_10 23 грудня 2024 року потягом до міста Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, поселитися в готелі та чекати на транспортний засіб для подальшого його перевезення до Закарпатської області.

Після чого, 23 грудня 2024 року ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_11 про вжиття заходів конспірації, прибув до міста Івано-Франківськ Івано-Франківської області та відповідно до попередніх вказівок очікував поки його забере ОСОБА_11 та доставить до готелю.

У свою чергу ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи спільно за попередньою змовою групою та відповідно до розподілених ролей, сприяючи організації незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, будучи обізнаними в особливостях місцевості Західних областей України та можуть непомітно для правоохоронних органів перевезти через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти, 23 грудня 2024 року, приблизно о 12 год. 25 хв., на автомобілі марки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхав до ОСОБА_10 , посадив останнього на переднє сидіння автомобілю та вирушили до готелю в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, де останній і перебував.

Надалі, ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , 24 грудня 2024 року, приблизно о 10 год. 50 хв., забрав ОСОБА_10 у готелі та посадив останнього до салону вказаного мікроавтобуса і вони вирушили в напрямку вул. Шухевичів в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, де, приблизно о 11 год. 09 хв., ОСОБА_10 передав грошові кошти ОСОБА_11 у розмірі 6 000 доларів США за організацію його незаконного переміщення через державний кордон України.

У подальшому, ОСОБА_11 , отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 6 000 доларів США, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , приїхав на автозаправну станцію «WOG», за адресою: вул. Тисменицька 248а, с. Микитинці Івано-Франківської області, передав грошові кошти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідного до злочинного плану, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи спільно за попередньою змовою групою та відповідно до розподілених ролей, сприяючи організації незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, будучи обізнаними в особливостях місцевості Західних областей України та може непомітно для правоохоронних органів перевезти через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти, мав в подальшому доставити ОСОБА_10 через державний кордон України до країн Європейського Союзу та був затриманий на підставі статті 208 КПК України разом із грошовими коштами.

25 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

26 грудня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано у кримінальному провадженні №0002050 від 09 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 лютого 2025 року.

Роз`яснено, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися-в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, достатньою мірою підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, протоколами обшуків, протоколом допиту свідків, протоколом затримання особи в порядку статті 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваному було повідомлено про підозру за частиною третьою статті 332 КК України у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним перетином державного кордону України, а отже обізнаний про місця незаконного перетину кордону поза пунктами пропуску; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, шляхом умовлянь, підкупу та погроз може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмові від участі в кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не має постійного джерела доходу, належних засобів для існування, офіційно не працевлаштований.

Разом з тим, клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 взято до уваги особу підозрюваного, який одружений, має сім`ю, діючий військовослужбовець, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, проте стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Посилання захисника на дані про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею у сукупності з процесуальною поведінкою останнього, внаслідок чого слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, - у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі обставини не доведені і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, спеціаліста та інших учасників кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність у певній мірі вказаних ризиків, проте клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав уважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4