УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , із участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 травня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що дізнавачами Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

20.05.2024 року постановою дізнавача Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку ОСОБА_3 отримано 02 грудня 2024 року.

Скаржниця не погоджується з зазначеною постановою та вважає, що вона підлягає скасуванню, оскільки з 14 вересня 2023 року і до моменту закриття провадження дізнавачем не було вчинено достатніх слідчих дій спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин справи, зокрема: не встановлено особу, що вчинила протиправне діяння; не було здійснено її допиту, як потерпілої особи, також не було допитано ОСОБА_6 , щодо якої було подано заяву про злочин, не проведено одночасний допит її та ОСОБА_6 .

Крім того, скаржниця зазначає, що не погоджується з проведеною експертизою в справі, а тому вважає необхідним провести повторну експертизу щодо встановлення тілесних ушкоджень.

Таким чином, заявниця ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати постанову дізнавача Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

В судовому засідання заявниця ОСОБА_3 та представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили задовольнити в повному обсязі.

Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності представника Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві.

Згідно з частиною 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В скарзі заявниця, зазначає, що копію постанови від 20 травня 2024 року дізнавача Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, нею було отримано лише 02 грудня 2024 року.

Відповідно до частини 2, 6 статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність поновлення строку скаржниці на оскарження постанови паро закриття кримінального провадежння, оскільки фактично про таку бездіяльність їм стало відомо після отримання відповіді, про що остання зазначає в скарзі.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно частини 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених статті 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до частин 1-2 та 6 статті 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із частини 1 статті 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до частини 2 статті 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що дізнавачами Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

20 травня 2024 року постановою дізнавача Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова дізнавача обґрунтована тим, що відповідно до висновку експерта №042-515-2024 від 08.05.2024 року, під час первинного відомого звернення 21.01.2023 року за медичною допомогою у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікарями, що надавали медичну допомогу, не було описано (відображено) достатнього обсягу клінічних даних, які дозволять стверджувати про наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Також у висновку зазначено, що ніяких об`єктивних клінічних даних у вивченій медичній документації, щодо обґрунтування встановлених діагнозів «ЗТГК. Забій м`яких тканин спини справа» не відображено (відсутність опису стану м`яких тканин тулуба (спини), обсяг якого (опису) надавав би можливість судити характер змін, які були виявлені лікарями під час надання медичної допомоги), тому, експерт утримався від їх судово-медичної оцінки в порядку передбаченому п.м. 4.6 та 4.13.1 «Правил», у зв`язку з чим, дізнавач встановив відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи заявниці ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею вважає, допит потерпілої ОСОБА_3 , допит ОСОБА_6 щодо якої було подано заяву про злочин, щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень, а також проведення повторної експертизи може суттєво вплинути на хід досудового розслідування кримінального провадження № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем постанова від 20 травня 2024 року про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим статтями 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга потерпілої ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого від 20 травня 2024 року - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на оскарження постанови старшого дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 травня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Скасувати постанову старшого дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 травня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 від 14 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1