Справа №760/1497/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , власника майна - ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі №760/24304/24, в якому просив:

- скасувати накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі №760/24304/24 арешт на вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у банківському сейфі, договір на використання якого укладено з ОСОБА_6 , майно ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти в розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) доларів США.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 18.08.2023 за підозрою групи осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.09.2024 в ході досудового слідства вказаного кримінального провадження слідчими ГУ СБУ у м. Києві та Київській області на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.09.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 у банківському сейфі, договір на використання якого укладено з ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого, такі речі:

- предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці №1: 629 700 доларів США, 35 000 Євро;

- предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці №2: 493 200 доларів США;

- предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці №3: 806 986 доларів США, 36 550 Євро.

У подальшому вищевказане майно визнано речовим доказом на підставі постанови слідчого ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 накладено арешт на вказане майно.

Під час розгляду клопотання про арешт вказаних коштів ОСОБА_6 заперечувала щодо належності, вилучених в ході обшуку грошових коштів ОСОБА_6 та зазначала, що певна чітко визначена сума грошових коштів належить ОСОБА_3 , що підтверджується банківськими документами, а також відокремленістю зберігання вказаних коштів від її особистих, однак слідчим суддею не була надана оцінка даним доказам.

Як зазначає в клопотанні, станом на даний момент проживає у Женеві, Швейцарія, має власну сім`ю. У зв`язку з існуванням додаткових витрат на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 та забезпечення належних матеріально-побутових умов проживання родини існує нагальна потреба в поверненні власних коштів в розмірі 240 тис. доларів США.

Окрім того, звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 клопотання про арешт майна задоволено частково, в частині арешту коштів, належних ОСОБА_6 , слідчим суддею було відмовлено, оскільки, на думку слідчого судді, вказані кошти не відповідали ознакам речового доказу, а ОСОБА_6 не була та не є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Оскільки ОСОБА_3 не є підозрюваною або обвинуваченою особою у кримінальному провадженні, підстав для подальшого арешту належних грошових коштів з метою забезпечення конфіскації законодавством не передбачається, водночас, з підставою відповідності арештованих коштів ознакам речового доказу слідчий суддя під час арешту не погодився.

З огляду на викладене просить задовольнити клопотання та скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі №760/24304/24.

Власник майна та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили скасувати арешт на майно.

Прокурор в судовому засіданні проти скасування арешту на майно заперечував. Доводи заперечень прокурора зводилися до того, що ОСОБА_3 не відобразив наявність у нього грошових коштів в розмірі 240000 доларів США у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 18.08.2023 за підозрою групи осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі №760/24304/24 слідчий суддя ухвалив:

«Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , вилучене 26.09.2024 в ході обшуку на підставі ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 17.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 у банківському сейфі, договір на використання якого укладено з ОСОБА_6 , з забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме:

-Предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці № 1:

-314 850 долари США;

-17500 Євро;

-Предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці № 2:

-246 600 доларів США;

-Предмети схожі на грошові кошти, які виявлено в коробці № 3:

-403 493 доларів США;

-18 275 Євро.

-Договір купівлі-продажу 8047/2024/4630807 транспортного засобу від 25.05.2024;

-Договір купівлі-продажу 8047/2024/4552851 транспортного засобу від 08.05.2024;

-Договір купівлі-продажу квартири від 10.06.2021 № 1116 з витягом від 10.06.2021, довідкою та технічним паспортом;

-Довіреність від 01.11.2012 № 4122, технічний паспорт, витяг про державну реєстрацію прав, договір купівлі-продажу квартири від 01.11.2012 № 4120, акт прийому-передачі квартири, витяг з державного реєстру правочинів;

-Попередній договір купівлі-продажу квартири від 15.08.2012 № 2671;

-Попередній договір купівлі-продажу машино-місця від 07.06.2021 № 1091;

-Попередній договір купівлі-продажу машино-місця від 06.02.2013 № 248;

-Попередній договір купівлі-продажу машино-місця від 07.06.2021 № 1090;

-Попередній договір купівлі-продажу квартири від 07.06.2021 № 1089, з квитанціями та платіжними дорученнями;

-Попередній договір купівлі-продажу машино-місця від 06.02.2013 № 247;

-Рішення № 290 від 19.11.2002 Жовтневого району у м. Луганську;

-Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.08.2008;

-Технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю за 2003 рік;

-Лист-звернення до ТОВ «КУА «Інвестиційний капітал України» від 23.06.2023;

-Платіжні доручення № 704820, № 703961, № 704278; платіжні інструкції кредитного переказу №379345, 384935, 380096, 384732», платіжні доручення № 643305, № 643234, № 643781, № 641639;

-Витяг з державного реєстру речових прав № 338107575 від 05.072023;

-Договір купівлі-продажу машино-місця від 10.06.2021 № 1117, технічний паспорт, витяг № 261021615, акт прийому-передачі від 10.06.2021, квитанція № ПН2529409, платіжне доручення № 1 від 09.06.2021;

-Договір купівлі-продажу машино-місця від 10.06.2021 № 1118, технічний паспорт, витяг № 261020736, акт прийому-передачі від 10.06.2021, квитанція № ПН25229417, платіжне доручення № 3 від 09.06.2021;

-Договір купівлі-продажу машино-місця від 08.02.2013 № 256, витяг № 379534, технічний паспорт;

-Три аркуші паперу щодо платежів на суму 96236, 85 грн, 1234221, 69 грн, 96236, 85 грн, заява про зміну умов користування банківським сейфом від 27.06.2023, сейф № 712 (до 04.07.2024);

-Копія заяви про зміну умов користування банківським сейфом ; 450 на ім`я ОСОБА_6 ;

-Заява (копія) про надання банківських послуг - сейф № 450;

-Копія акту про передачу сейфу № 450 від 04.09.2021 на ОСОБА_6 .

В іншій частині поданого клопотання, відмовити.»

Згідно з довідкою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про нараховані та сплачені проценти за договором банківського вкладу:

- №283724 від 10.02.2020 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 176,72 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №287702 від 03.03.2020 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 914,62 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №289094 від 12.03.2020 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 2 658,02 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №299249 від 04.06.2020 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 1 693,24 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №326557 від 23.11.2020 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 135,51 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- - №244086 від 09.08.2019 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 245,82 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №193787 від 04.02.2019 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 260,05 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №107284 від 23.01.2018 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 316,96 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №70339 від 13.07.2017 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 150,00 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №42650 від 16.03.2017 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 448,71 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №6 від 17.08.2016 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 884,43 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку);

- №6 від 10.10.2016 за період з 17.08.2016 по 22.12.2020 ОСОБА_3 отримав 313,74 дол. США сплачених процентів за вирахуванням суми податку та збору (у валюті рахунку).

Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 31.10.2024 №0024402/30086-24 вбачається, що клієнтом банку ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 09.04.2015 по 31.05.2016 було отримано з рахунків через касу банку готівкові кошти у розмірі 234 688,01 доларів США.

Відповідно до картки реєстрації договору про надання у майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа від 06.07.2022 № вбачається, що ОСОБА_6 орендувала банківський сейф та визначили довіреними особами ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

04.04.2023 ОСОБА_6 надала довіреність ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на представництво її інтересів, яка зокрема включала доступ до вищевказаного індивідуального сейфу.

Згідно із щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік ОСОБА_3 мав кошти, розміщені на банківських рахунка:

- АТ «Укрексімбанк» у розмірі 13 458 дол. США;

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 25 379 грн;

- АТ «Укрексімбанк» у розмірі 41 693 грн.

В судовому засіданні було допитано свідка, матір заявника ОСОБА_6 , яка зазначила, що вказані кошти належать ОСОБА_3 та зберігались у банківському сейфі відокремлено від коштів сім`ї. ОСОБА_6 вказала, що грошові кошти у розмірі 200 000,00 дол. США були подаровані ОСОБА_3 у 2013 році на 20-річчя.

Заперечення прокурора в частині не відображення ОСОБА_3 наявності вказаних коштів у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не є беззаперечним доказом , що вказані кошти не перебували у володінні ОСОБА_3 та не можуть бути покладені в основу заперечень розгляду скарги про скасування арешту майна, а є видом відповідальності самого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно, яке перебуває у власності заявника, в частині обмеження права користування ним. Підозра ОСОБА_3 не пред`явлена, він не є фігурантом даного кримінального провадження.

Одночасно, стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів, що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок заявника та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності заявника за незаконні дії третіх осіб.

Враховуючи вказане, підстави вважати, що існує правова підстава для арешту майна заявника взагалі спростовуються, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне користування заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна в частині накладання арешту на грошові кошти в розмірі 240 000 доларів США, що належать ОСОБА_3 як встановлено в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі №760/24304/24, в частині накладання арешту на грошові кошти в розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1