Справа № 308/3541/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000026 від 27.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 239 КК України про накладення арешту на майно,

встановив:

Прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження № 0000026від 27.02.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст.239КК України.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора КП «Комунал-Сервіс», у період із 02.08.2021 по 15.08.2024, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, а також усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав для розміщення відходів на вищевказаних земельних ділянках, достовірно знаючи про відсутність у очолюваного ним підприємства дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів, у порушення вимог зазначених вище норм чинного законодавства, шляхом надання усних вказівок підлеглим працівникам складувати зібрані з території Великоберезнянської територіальної громади побутові відходи в приміщенні ангару за адресою смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/5Б, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:0049, площею 0,9746 га та який межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:0048, площею 2,2884 га, що призвело до забруднення і засмічення зазначених земельних ділянок твердими побутовими відходами.

Крім цього встановлено, що протягом 2023-2024 року директор КП Великоберезнянської селищної ради «Комунал-сервіс» ОСОБА_5 уклав договори, щодо надання послуг з перевезення твердих побутових відходів з ТзОВ «Траксон» на загальну суму: 2023 496920 грн., за 2024 737550 грн., однак такі послуги вказаним товариством не надавалися, а гроші посадові особи КП Великоберезнянської селищної ради «Комунал-сервіс» привласнили. Після чого ТОВ «Траксон» , маючи чинний договір з КП ЧМР «Чистий Чоп» , адреса: м. Чоп, вул. Головна, 43, звітував, що перевіз дані побутові відходи на Чопський полігон ТПВ.

Зазначає, що 21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України.

21.01.2025 під час проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено належний йому смартфон «Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою « НОМЕР_2 » та смартфон «Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-карткою « НОМЕР_4 ».

Враховуючи, що вилучені предмети та документи містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, проведення судових експертиз, а також зважаючи, що вилучені вищезазначений смартфон та документи можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання. Просила його задовольнити. Вказала, що оскільки обшук було проведено перед вихідними, слідчими органу досудового розслідування ще не проведено огляд вилучених під час обшуку речей, та не призначено відповідні експертизи.

Представник власника майна подала заперечення на клопотання, усно також заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки майно, яке вилучено під час проведення обшуку, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України , а застосування арешту не виправдовує ступінь втручання в права і свободи людини потребам досудового. Просила відмовити в задоволені даного клопотання.

Власник майна підтримав думку свого представника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення представника власника майна та підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом слідчого управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 239 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2025 за № 0000026.

21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України

18.03.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було задоволено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку в житловому будинку та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 21.03.2025 року, під час проведення обшуку за адресою: в житловому будинку та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: смартфон «Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою « НОМЕР_2 » та смартфон «Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-карткою « НОМЕР_4 .

22.03.2025 постановою слідчого про визнання речовими доказами, вилучені під час проведення обшуку 21.03.2025, Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою « НОМЕР_2 » та смартфон «Айфон 10» ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-карткою « НОМЕР_4 » визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000026від 27.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.239 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст.239КК України та вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування і є доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені 21.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: смт. Великий Березний, вул. Тиха, буд. №1, смартфони «Айфон 10» з сім-картками « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_4 », мають значення речових доказів у кримінальному проваджені, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, їх огляд у встановленому порядку органом досудового розслідування не проведено, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 21.03.2025 під час проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: смартфон «Айфон 10» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою « НОМЕР_2 » та смартфон «Айфон 10» IМЕI: НОМЕР_3 з сім-карткою « НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1