Справа № 682/2821/24
Провадження № 1-кп/682/36/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000189 від 25.09.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Славута Хмельницької області, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в один із днів в кінці червня 2024 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов на інтернет ресурсі оголошення про виготовлення посвідчення водія, якого до того часу не мав та не отримував в установленому законом порядку. Зв?язавшись по контактному номеру телефону, вказаному в оголошенні, із невстановленою особою з приводу виготовлення посвідчення водія, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а п. 2 ч. 1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340, вступив у попередню змову з невстановленою особою, з якою зустрівся в м. Славута по вул. Соборності і домовився про умови виготовлення на його ім?я підробленого посвідчення водія та надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було внести у посвідчення, а також надав свою фотокартку.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, безпосередньо виконав частину об?єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов?язаного із підробленням офіційних документів, а саме: надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при виготовлені підробленого документа, а також надав свою фотокартку.

Через декілька днів, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, виготовлено (підроблено) бланк офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 МВС України № 1242, яке надавало йому право керування транспортними засобами категорії «В», який не відповідає бланкам встановленого зразку, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

В один із днів на початку липня 2024 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 отримав вказане підроблене посвідчення водія від невстановленої органом досудового розслідування особи в м. Славута, що по вул. Я. Мудрого, після чого став зберігати його при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортними засобами.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, 24.09.2024 близько 23:00 год. у ОСОБА_4 виник умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на його ім?я. Після цього, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне використанням завідомо підробленого офіційного документа, попередньо знаючи, що посвідчення водія яке видане на його ім?я підроблене, сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21140» державний реєстраційний номерний номер НОМЕР_2 та рухався на ньому по вулицям м. Славута, маючи при собі вищевказане підроблене посвідчення водія. Проте, 25.09.2024 близько 00:10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21140», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху по вул. Соборності, поблизу будинку № 7, в м. Славута, був зупинений нарядом СРПП відділення поліції N?1Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій, для перевірки документів. В ході перевірки посвідчення - водія, на підставі якого ОСОБА_4 керував вищевказаним транспортним засобом, останній достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, надав для перевірки поліцейським вказане посвідчення, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

03.03.2025 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, тобто в підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді: обмеження волі строком на 2 роки.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді: обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді: 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, і встановити йому іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені судом.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто як підроблення посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України, - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді: обмеження волі строком на 2 роки.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді: обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді: 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, і встановити йому іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Окрім того, процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1193,85 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-24/11834-ДД від 04.10.2024) слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2024, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 березня 2025 року, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 25.09.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді: 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1193,85 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-24/11834-ДД від 04.10.2024).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2024, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.07.2024, видане ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.07.2024, видане ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1