Справа №567/418/25
Провадження №1-кп/567/83/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хорів Острозького району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацючого, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 12.03.2024 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та будучи звільненим на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення і перевиховання не став, та вчинив нові умисні злочини.

Так, діючи повторно, 10 грудня 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовженого, востаннє - Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженого Законом України від 18.08.2023 №4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб (тобто до 08 лютого 2025 року), ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, проник на територію подвір`я, та шляхом пошкодження замка вхідних дверей до приміщення житлового будинку, що находиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав: брезент сіро-коричневого кольору довжиною 3 м 73 см, шириною 2 м 80 см - вартістю 1 722 грн.; емальовану металеву каструлю зеленого кольору з кришкою, діаметром 42см, висотою 35 см - вартістю 257 грн.; оцинковану ванну висотою 26 см, довжиною 92 см та шириною 68 см - вартістю 358 грн.; металеву конструкцію, а саме стенд (козел) для розпилювання деревини - вартістю 586 грн.; ручну косу розміром 700 мм у зборі із косьем - вартістю 323 грн.; ручну косу розміром 900 мм у зборі із косьем - вартістю 628 грн.; ручну ножівку по дереву із металевою рукояткою виробництва СССР - вартістю 124 грн.; металеву сокиру із дерев`яною ручкою виробництва СССР - вартістю 380 грн., які на праві приватної власності належали ОСОБА_4 .

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4 378 грн.

Окрім цього, діючи повторно, 30 грудня 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовженого, востаннє - Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженого Законом України від 18.08.2023 №4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб (тобто до 08 лютого 2025 року), ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, шляхом пошкодження замка вхідних дверей проник до підсобного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав розкомплектований велосипед марки «ARDIS Либідь» - вартістю 450 грн., який на праві приватної власності належав ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 шляхом пошкодження віконного скла проник до житлового будинку за цією ж адресою, звідки таємно викрав: піксельну військову форму (дві куртки костюма літнього польового, утеплювач куртки вітро-вологозахисної зимової, кашкет польовий) - вартістю 1433,01 грн., сумку транспортну індивідуальну вартістю - 1200 грн., які на праві приватної власності належали ОСОБА_7 .

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3083,01 грн.

28.02.2025 р. між начальником Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000014 від 10.01.2025 року та ОСОБА_5 у статусі підозрюваного у цьому провадженні, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у статусі підозрюваного, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України відносно обставин, викладених у повідомленні про підозру від 27.02.2024 р., які є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 28.02.2024 р., ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2024 року остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, вчинених при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 28.02.2025 р., дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені кримінальних правопорушень як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, пояснив, що йому було частково відшкодовано матеріальну шкоду, завдану внаслідок крадіжки, вчиненої обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до початку підготовчого судового засідання заяві просила проводити засідання у її відсутності, зазначила про відсутність будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого, не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Неявка потерпілої згідно ч.2 ст.474 КПК України не є перешкодою для розгляду кримінального провадження на підставі угоди про визнання винуватості.

Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відповідно до ч.4 ст.469 КПК України під час досудового розслідування надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , та надану раніше згоду потерпілі підтвердили, кожен окремо, ОСОБА_4 в усній заяві в ході підготовчого судового засідання та ОСОБА_7 у письмовій заяві, поданій до початку підготовчого судового засідання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться дотяжких злочинів, санкція яких не передбачає альтернативних видів покарання, окрім як позбавлення волі.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.4 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в підготовчому судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, інше приміщення, та в умовах воєнного стану, та за вказаними епізодами його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які кваліфікуються як тяжкі злочини.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він неодружений, тимчасово непрацюючий, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно.

Згідно довідки КП «Острозької багатопрофільної лікарні» від 16.01.2025 р., ОСОБА_5 перебуває під спостереженням лікаря-психіатра з приводу легкої розумової відсталості, обтяженої вживанням алкоголю та під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 120 від 11.02.2025 року ОСОБА_5 10.12.2024 року, 30.12.2024 року виявляв та на даний час виявляє легку розумову відсталість, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_5 під час вчинення суспільно-небезпечних діянь усвідомлював свої дії та міг ними керувати, та на даний час усвідомлює свої дії та може ними керувати. ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування матеріальної шкоди, завданої потерпілим, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відутні.

ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, востаннє за яке був засуджений вироком Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та будучи звільненим на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став та впродовж встановленого йому іспитового строку вчинив нові умисні кримінальні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність, що з урахуванням безальтернативності покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, окрім як позбавлення волі, дає підстави суду прийти до висновку, що перевиховання та виправлення підсудного можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , він вчинив протягом іспитового строку після постановлення вироку Острозьким районним судом Рівненської області від 12.03.2024 р., а відтак остаточну міру покарання відповідно до ст.71 КК України слід визначити з урахуванням вищевказаного вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, з урахуванням клопотання прокурора про його продовження та відсутності будь-яких заперечень з цього приводу від інших учасників кримінального провадження, слід залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових товарознавчих експертиз та трасологічної експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 52 493,40 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у вказаному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 314, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 28.02.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2024 року та призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 10 год. 45 хв. 20 травня 2025 року, з подальшим його утримання у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 28 лютого 2025 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 52 493 (п`ятдесят дві тисячі чотириста дев`яносто три) грн. 40 коп.

Речові докази у справі:

- велосипед марки «ARDIS Либідь»; сумка піксельного кольору, кофта сірого кольору марки «Seleste»; камуфляжний бушлат піксельного кольору; кітель піксельного кольору; сорочка чорного кольору марки «Heta»; спортивна куртка синього кольору марки «Gore»; сорочка зелено-коричневого кольору марки «Еmrаn»; спортивна кофта чорного кольору марки «Adidas»; сорочка чорного кольору у білу смужку; спортивна курточка марки «Adidas» червоно-чорного кольору; футболка чорного кольору із надписом «BTS»; спортивні штани із написом «Aolong.com»; спортивна кофта сірого кольору «Casual sport»; спортивна курточка синього кольору ; спортивна кофта синього кольору марки «Body zone»; шорти пляжні сірого кольору з зеленими малюнками; жіноча спортивна кофта чорного кольору; чоловічі штани марки «Adidas»; дві пари в`язаних шкарпеток зеленого та біло-синього кольорів; кофта чорно-сірого кольору марки «Seleste»; футболка салатового кольору марки «Souther»; підодіяльник кольорового принту; курточка спортивна червоного кольору марки «Nike»; кашкет піксельного кольору; кофта сірого кольору; підодіяльник різнокольорового принту; ковдра зеленого кольору; підодіяльник квіткового принту; підодіяльник червоно-жовтого кольору; наволочка квіткового принту синьо-білого кольору; підодіяльник квіткового принту зеленого кольору; скатертина новорічного принту; наволочка з квітковим принтом рожевого кольору; підодіяльник червоно-синього забарвлення; простиня у клітинку оранжево-бордових кольорів; простиня квіткового принту коричневого кольору; покривало коричневого кольору; жіночий шарф сірого кольору; чотири наволочки світлих кольорів; підодіяльник сірого кольору; підодіяльник темно-сірого кольору; наволочка темно-сірого кольору; простиня світло-рожевого кольору; підодіяльник з квітковим принтом; покривало коричневого кольору; простиня темно-синього кольору; москітна сітка фіолетового кольору; кофта синього кольору; джинсові штани марки «Liberto»; простиня квіткового кольору, оранжевого забарвлення; штора атласна різнокольорового забарвлення; простиня квіткового принту білого забарвлення; рушник блакитного кольору з леопардовим принтом; кофта чорного кольору з надписом «Action»; скатертина з новорічним принтом білого кольору; джинсові штани чорного кольору; підодіяльник жовтого кольору; рушник білого кольору; підодіяльник червоного кольору; одіяло квіткового принту бордово-рожевого кольору; одіяло квіткового принту темно-синього кольору; підодіяльник квіткового принту блакитного кольору; простиня червоного кольору; простиня червоного кольору; наволочка з квітковим принтом білого та блакитного кольорів; наволочка з квітковим принтом темно синього кольору; наволочка білого кольору з квітковим принтом; наволочка білого кольору з квітковим принтом; наволочка з квітковим принтом темно-синього кольору; підодіяльник червоного кольору; простиня сірого кольору; покривало коричневого кольору, які на праві приватної власності належать потерпілій ОСОБА_7 та зберігаються в камері схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- чотири сліди пальців рук, вилучені в ході огляду житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - знищити;

- брезент сіро-коричневого кольору, емальована металева каструля зеленого кольору з кришкою, оцинкована ванна, металева конструкцію, а саме стенд (козел) для розпилювання деревини, які передані на зберігання власнику ОСОБА_4 - вважати йому повернутими.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1