14.03.2025
Справа № 642/1365/25
Провадження № 1-кс/642/401/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про злочин від 07 березня 2025 року, поданої в порядку ст.214 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вище вказана скарга в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, щодо невнесення ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 07 березня 2025 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 07.03.2025 ОСОБА_3 звернулась до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України та ч.1 ст. 194 КК України, в якій викладено обставини, щодо дій громадянина ОСОБА_4 - перенесення паркану та зливання води з надувного басейну під фундамент будинку заявниці, які були цілеспрямованими на знищення її майна.

Крім того, 08.02.2025 ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_4 , про усунення перешкод користуванням домоволодінням по місцю мешкання, доступ до якого він блокує тривалий час, в результаті чого будинок зазнав руйнувань та проживати в ньому стало неможливо, а також для стягнення заподіяної ним моральної та матеріальної шкоди. Гр-н ОСОБА_4 з метою звинувачення ОСОБА_3 у злочині та впливу на неї для змушення відмовитися від позову надав довідку від 04.02.2025, де зазначено, що він перебуває на військовій службі в В/Ч НОМЕР_1 рядовим.

Також гр-н. ОСОБА_4 звинувачуючи ОСОБА_3 в Державній зраді та завданні шкоди обороноздатності України, вказав, що остання діями угрупування у складі напевно двох неповнолітніх дітей, чинить тиск на військовослужбовця славетного підрозділу, як зазначено у заяві спецпідрозділу ГУР МОУ «Кракен» та наданої довідки рядового в/ч НОМЕР_1 , останній надав копії посвідчення спеціального кореспондента «ліга інформ» на своє ім`я, та погрожує проведенням якогось журналістського розслідування.

ОСОБА_3 звернулась до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за захистом її та її дітей від погроз які вона сприймає як реальні, та подальших неправомірних дій ОСОБА_4 .

Дана заява зареєстрована у журналі єдиного обліку, талон-повідомлення єдиного обліку №7908.

Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України строк закінчився, однак станом на 13.03.2025 відомості за заявою від 07.03.2025 до ЄРДР не внесені.

Заявник просить визнати бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_3 та зобов`язати уповноважену особу ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області внести відомості за заявою від 07.03.2025 до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

У судове засідання заявниця з`явилася, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив. На запит суду щодо надання інформації про результати розгляду заяви ОСОБА_3 від 07.03.2025. Відповіді на який суду не надано.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

Так, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась із скаргою, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши доводи скарги та оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України,

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що 07.03.2025 ОСОБА_3 звернулась до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.194 КК України, в якій викладено обставини, щодо дій громадянина ОСОБА_4 - перенесення паркану та зливання води з надувного басейну під фундамент будинку заявниці, які були цілеспрямованими на знищення її майна.

Крім того, гр-н. ОСОБА_4 звинувачуючи ОСОБА_3 в Державній зраді та завданні шкоди обороноздатності України, на думку заявниці, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

ОСОБА_3 звернулась до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за захистом її та її дітей від погроз які вона сприймає як реальні, та подальших неправомірних дій ОСОБА_4 .

Дана заява зареєстрована у журналі єдиного обліку №7908, що підтверджується наданою заявницею копією талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Станом на дату звернення ОСОБА_3 зі скаргою до суду відомості за заявою останньої від 07.03.2025 до ЄРДР не внесені.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно вимог ст. 214 КПК України слідчий проводить досудове розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування без внесення відомостей до ЄРДР проводити заборонено. Данні вимоги ст. 214 КПК України мають імперативний характер.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частини 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до постанови Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Як вбачається зі скарги, і вказаний факт не спростований на час розгляду скарги, відомості щодо обставин відображених у зверненні на час розгляду скарги слідчим суддею, до ЄРДР не внесені та жодної відповіді заявниці не надходило.

Тобто, строки визначені ст. 214 КПК України, суб`єктом оскарження не дотримані.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків, а у цій ситуації, суб`єкт оскарження не дотрималися власних внутрішніх правил та процедур, щодо умов унесення відомостей до ЄРДР, апріорі, вони удалися, до фактичного уникнення виконання своїх обов`язків. Тим самим, отримали вигоду від своїх порушень та позбавили особу, яка подала заяву про злочин, як сторону, у взаємовідносинах, що склалися між ними з моменту подання такого звернення про злочин, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб`єктом оскарження).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України,

Пунктом 1 частини 1 статті 303КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022р. у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

З огляду на викладене скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про злочин від 07 березня 2025 року, поданої в порядку ст.214 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену посадову ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 07 березня 2025 року (ЖЄО №7908) та надати заявнику відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1