Справа № 712/567/25
Провадження 1-кс/712/366/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002744.

У обґрунтування своєї скарги скаржниця посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою.

У судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила її задовольнити, зазначила, що слідчим не допитано її як заявника, не проведено усіх слідчих дій.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що слідчим проведені усі необхідні слідчі дії.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002744 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 242 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

30 грудня 2024 року слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадження закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З ч.1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 30.12.2024, слідчий суддя вважає її такою, що не в повній мірі відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить посилань на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та встановлення обставин кримінального правопорушення, з наданням їм належної правової оцінки, зокрема, під час досудового розслідування не допитана заявниця ОСОБА_4 , не призначені відповідні експертизи.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого підтверджуються матеріалами кримінального провадження та підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 30.12.2024 про закриття кримінального провадження №0002744 від 21.08.2024 винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 30.12.2024 про закриття кримінального провадження №0002744 від 21.08.2024, скасувати та матеріали досудового розслідування направити для подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 21 лютого 2025 року о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1