ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4332/24 Номер провадження 11-кп/814/944/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30.10.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, українки, громадянки України, із неповною середньою освітою, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену 13.05.2021 вироком Київського апеляційного суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі та зараховано у строк покарання період попереднього ув?язнення 10.05.2021 та 11.05.2021.

Таке рішення суд мотивував тим, що хоча в поведінці ОСОБА_7 спостерігаються позитивні тенденції, проте це не дає підстави вважати, що засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У поданій апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Просить врахувати, що вона має позитивну характеристику, за що отримала 2 заохочення, а накладені на неї стягнення погашені у встановленому законом порядку. Звертає увагу на її незадовільний стан здоров?я, що просить врахувати при розгляді її скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засуджену в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженої від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

За змістом положень п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України (чинної на час вчинення кримінального правопорушення), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена 13.05.2021 вироком Київського апеляційного суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі та зараховано у строк покарання період попереднього ув?язнення 10.05.2021 та 11.05.2021.

Засуджена ОСОБА_7 покарання відбуває з 05.05.2023, на час розгляду справи судом відбута нею частина покарання становить більше половини строку призначеного покарання та засуджена має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженої 03.05.2025.

З характеристики засудженої, вбачається, що вона в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.05.2023. За час перебування у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» не працювала та отримала 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

З 21.06.2023 перебуває у Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)», де отримала 1 заохочення та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

На теперішній час засуджена не працює. До робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується із засудженими позитивної спрямованості. Відповідно до ст. 110, ст. 114 КВК України підтримує соціально-корисні зв?язки з рідними.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ним належний догляд.

Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», відвідує секції самодіяльних організацій «Освітня».

Рішенням комісії виправної колонії №1 від 16.01.2024 в зміні умов тримання, відповідно до ст. 101 КВК України, відмовлено.

Рішенням комісії виправної колонії №13 від 27.05.2024 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, відмовлено.

Відповідно вироку стягнуто з засудженої на користь ФОП ОСОБА_9 200 грн. процесуальних витрат. На адресу установи виконавчі листи не надходили.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджена на теперішній час позитивно характеризується, має заохочення, а накладені на неї стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої, відповідно до ст. 9 КВК України, є її обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Проте, протягом всього часу відбування покарання засуджена хоча і має заохочення та бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, поряд із цим не завжди позитивно характеризувалася та працювала, комісією виправної колонії їй було відмовлено у зміні умов тримання, відповідно до ст. 101 КВК України та заміні невідбутої частини покарання більш м?яким згідно зі ст. 82 КК України, що вказує на нестабільну поведінку та свідчить про не досягнення нею такого стану, за якого від неї не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Всупереч доводам засудженої, суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини справи та дані про особу засудженої, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30.10.2024, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4