печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України (далі - слідчий), яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України. 18.11.2024 року слідчими проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено кошти в сумі 24400,00 доларів США та 9900,00 Євро (поміщенні до спецпакету PSP2237203). Разом з тим, вилучені кошти належать ОСОБА_4 , отримані законним шляхом, підстави, передбачені ст. 233 КПК України, для проведення невідкладного обшуку відсутні, з моменту вилучення майна минуло більше місяця, вилучене майно будь-якого відношення до кримінального провадження не має, критеріям речового доказу не відповідає, арешт не накладено. Відтак, вищезазначене майно є тимчасово вилученим та підлягає поверненню.

31.01.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, в якій остання вимоги підтримала.

31.01.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від Старшого слідчого ГСУ НПУ ОСОБА_5 надійшли заперечення на скаргу, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року обшук легалізовано.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про день, час, місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, про розгляд скарги повідомлена належним чином, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно доводів скарги, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України»

18.11.2024 року слідчими проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено кошти в сумі 24400,00 доларів США та 9900,00 Євро (поміщенні до спецпакету PSP2237203)

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року проведений обшук легалізовано, надано слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 дозвіл на проведення обшуку кімнати за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Органу державної влади Міністерству освіти і науки України (), у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна та збереження речових доказів, а саме: грошові кошти: 240 купюр номіналом 100 доларів США, грошові кошти: 8 купюр номіналом 50 доларів США, грошові кошти: 1 купюра номіналом 500 Євро, грошові кошти: 23 купюри номіналом 100 Євро, грошові кошти: 29 купюр номіналом 200 Євро, грошові кошти: 18 купюр номіналом 50 Євро.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Так, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року обшук легалізовано та надано дозвіл на вилучення майна, яке є предметом розгляду даної скарги, то вилучене майно не є тимчасово вилученим.

Окрім того, особа, яка звернулась зі скаргою, доказів законного отримання грошових коштів, підтвердженням грошових коштів не надала.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 року, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 100, 110, 160-166, 170-174, 233-236, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000913 від 09.05.2024 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1