22.04.25
Справа №469/223/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року с-ще Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у кримінальному провадженні №0000045 від 05.03.2025 року клопотання старшого слідчого слідчого відіделення відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,-

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 з метою проведення судово-медичної експертизи просить надати доступ до наявних медичних документів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_1 ) та які можуть становити лікарську таємницю, посилаючись на значення вказаної інформації як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до клопотання, начальником слідчого відділення відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ВП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР за №0000045 від 05.03.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.115 ч.1 КК України закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №316 від 01.11.2023, солдат ОСОБА_6 проходить військову службу за мобілізацією на посаді оператора 2-го відділення протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.68 Конституції України ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи на порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя.

Так, 05.03.2025 року приблизно о 10:00 годин, солдат ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем постійного проживання ОСОБА_7 , де разом з ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпивали принесений ОСОБА_6 спиртний напій. В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 після вжитого спиртного, виникла побутова словесна сварка, під час якої вони вийшли з вищевказаного будинку на подвір`я, де у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник прямий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пройшов під навіс будинку, де йому достовірно було відомо про місцезнаходження там двох сокир, які зберігав ОСОБА_7 . Взявши до рук одну з двох сокир, яку ОСОБА_6 , порахувавши її достатнім знаряддям для реалізації свого злочинного умислу, а саме умисного вбивства ОСОБА_5 , утримуючи в руці вищевказану сокиру, повернувшись до ОСОБА_5 , стоячи над потерпілим, який в цей час присів на подвір`ї будинку, з силою наніс удар рублячою частиною сокири в життєво важливий орган потерпілого голову, спричинивши останньому проникаючу рублену рану голови. Після чого, ОСОБА_6 не припинив свої протиправні дії, а продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на заподіяння смерті ОСОБА_5 , з силою продовжив наносити удари рублячою частиною сокири в область голови останнього, нанісши не менше трьох ударів, спричиняючи потерпілому ОСОБА_5 , який намагався захистити голову від ударів сокири руками, рублені рани рук. В цей час, ОСОБА_5 від отриманого поранення голови короткочасно втратив свідомість та впав на поверхню подвір`я. ОСОБА_6 сприйнявши факт падіння ОСОБА_5 як настання бажаного для нього результату у вигляді заподіяння йому смерті, припинив подальші противоправні дії, та залишивши потерпілого в непритомному стані, з сокирою в руках зник з місця вчинення злочину. Проте незважаючи на те, що ОСОБА_6 виконав всі заплановані ним дії, спрямовані на умисне заподіяння смерті ОСОБА_5 , які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки потерпілого було виявлено працівниками поліції, які прибули на місце вчинення злочину та госпіталізовано до КНП ММР « ІНФОРМАЦІЯ_3 » де йому було надано необхідну медичну допомогу.

В ході досудового розслідування встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07.03.2025 року (за адресою: АДРЕСА_1 ), що передбачає обов`язкове заведення на пацієнта медичної карти стаціонарного хворого.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав (а.с.9).

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи принцип диспозитивності, відповідно до якого, зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України) та що явка вказаних вище осіб не є обов`язковою при розгляді клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі вказаних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом ч.ч.5,6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів, які становлять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, що звертається з відповідним клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи :

- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

- містять відомості, що можуть бути використані як докази, та що обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, неможливо довести іншими способами.

Обставини, викладені у клопотанні, підтверджені: витягом з ЄРДР від 05.03.2025 року (а.с.6), Інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 за змістом якої,копії медичних документів не можуть бути надані у зв`язку з тим, що військовослужбовець не надав згоди на обробку його персональних даних (а.с.8), іншими матеріалами клопотання.

Враховуючи, що слідчим доведено передбачені кримінально-процесуальним законом підстави для надання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, та що отримання зазначених у клопотанні документів необхідне для досягнення мети кримінального провадження та встановлення осудності особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 162-164 КПК України,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчим СВ відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 тимчасовий доступ до медичних карт та інших медичних документів, рентгенівських знімків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_1 ) з можливістю їх вилучення.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, підлягає обов`язковому виконанню.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: