Справа № 756/7382/23
Номер провадження № 1-кп/756/736/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 18.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.05.2022 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 17.03.2023 близько 16:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту та реалізуючи його, у мобільному додатку «ТікТок» знайшов невстановлений досудовим розслідуванням електронний канал, за допомогою якого замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за допомогою платіжного терміналу самообслуговування здійснив переказ грошових коштів на розрахунковий рахунок, який був вказаний у повідомленні та отримав фотознімок з місцем розташування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В цей же день, близько 16:35 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою вул. Левка Лук`яненка, буд. 29-А в м. Києві, на зеленій зоні підняв раніше замовлену ним психотропну речовину PVP, яка знаходилась у зіп пакеті, що був обмотаний чорною ізолентною стрічкою, поклав її у ліву внутрішню кишеню своєї куртки та продовжив рух вздовж вказаного будинку. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав та почав зберігати психотропну речовину, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Цього ж дня, близько 16:40 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 29-А, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, повідомив, що має згорток з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. Після чого, на місце події було викликано ДОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду якої у присутності двох понятих, ОСОБА_6 , добровільно надав вищевказану психотропну речовину.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_6 порошкоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса в речовині становить 0,644 г.

Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 17.03.2023 через мобільний додаток замовив психотропну речовину PVP, гроші перерахував через термінал, та отримав фото з її місцезнаходженням . За адресою вул. Левка Лук`яненка, 29-а в м.Києві, біля гаражів, ОСОБА_6 знайшов згорток перемотаний ізолентою, який він поклав в карман. Через деякий час його зупинили працівники поліції, яким він добровільно віддав придбаний згорток. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, лікувався, зараз не вживає.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований злочин учинено обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений протягом усього досудового розслідування визнавав свою винуватість, а також просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України. Принаймні, прокурор про наявність таких обставин не посилалась під час судових дебатів, та такі відомості не вказані в обвинувальному акті.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також його вид та суспільну небезпечність, наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який був засуджений 11.05.2022 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Але, ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 24.05.2023 ОСОБА_6 було звільнено від вказаного покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 11.05.2022, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Таким чином, на момент розгляду цього кримінального провадження є така, що набрала законної сили ухвала суду про звільнення засудженого від покарання за попереднім вироком. Отже, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для застосування ч. 1 ст. 71 КК України. (аналогічна позиція викладена в Постанові колегії суддів Третьої судової палати Верховного суду у справі № 490/10611/15-к).

Крім того до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 не притягувався, офіційно не працевлаштований.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин по справі, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_6 покарання у виді у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Між тим, відповідно до 4 статті 53 КК України з урахуванням майнового стану особи, суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. При цьому, як було наведено, обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований. Отже, приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд також ураховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать, що сплату призначеного ОСОБА_6 , штрафу слід розстрочити на 6 (шість) місяців, шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Слід узяти до уваги, що контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня виправлення засудженого.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/14874-НЗПРАП від 24.03.2023 у сумі 1510 грн 24 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,644 г, яка зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн. із розстрочкою виплати штрафу щомісячно рівними частинами строком на 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/14874-НЗПРАП від 24.03.2023 у сумі 1510 грн 24 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,644 г, яка зберігається в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку визначеному ст. 376, 615 КПК України

Суддя ОСОБА_1