Провадження №: 1-кп/336/168/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 та 126-1 КК України.

Ухлою від 24.02. 2025 року кримінальне провадження за № 336/9772/21 (провадження № 1-кп/336/168/2025) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001632 від 15.11.2021, та кримінальне провадження № 336/1551/25 (провадження № 1-кп/336/922/2025) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 27.03.2024 об`єднано в одне провадження.

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїно № 336/9772/21 (провадження № 1-кп/336/168/2025). Призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 24.03.3025 року прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строкм на 60 діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені час, місце та спосіб, придбав бойову оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до боєприпасів, після чого незаконно зберігав її при собі до 29 січня 2025 року.

29 січня 2025 року приблизно об 11.27 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля кіоску № 27 ринку «Галаксі» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Спартака Маковського, 5, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилась у відкрито вираженому, очевидному для ОСОБА_5 , зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, зірвав запал гранати Ф-1 та, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого протиправного діяння, кинув зазначену гранату на відкриту ділянку місцевості поблизу будівель кіоску № 27 та аптеки «Шара» ТОВ «Аптека-Магнолія», внаслідок чого стався вибух, яким було пошкоджено будівлю аптеки, а ТОВ «Аптека-Магнолія» завдано матеріальну шкоду на суму 3000,00 гривень.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 263 ч. 1 КК України як незаконні придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ст. 296 ч. 4 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Прокурор у клопотанні вказав, що на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжкокого злочину, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотного покарання, обвинувачений з урахуванням встановлених обставин, може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язку, не одружений, дітей немає, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі та задовольняючи свої потреби ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші злочини.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію свого клієнта.

Потерпілі у судове засідання не зявились.

Суд розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку сторін і інших учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Обвинуваченому ОСОБА_5 03.02.2025 року обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою спливає о 24.00 год. 29.03.2025 року .

При продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни під час судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На користь реального існування ризиків визначених прокурором слід віднести ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання суду, наявні достатні підстави вважати, що, знаходячись на волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі і щодо потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні, що є ризиками, передбаченим п. п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, матиме реальну можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин, обрання ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, що визначені прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 1ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України. Слідчий суддя, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2025 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2025 року складає 3028 грн., вважає за необхідне визначити заставу у вигляді сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 178, 197, 315, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 22 травня 2025 року, включно.

Строк дії ухвали по 22 травня 2025 року включно.

Визначити розмір застави у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом до суду;

не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1