Справа № 351/985/24 Номер провадження №1-кп/351/76/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина кримінальне провадження № 0000056 від 29.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлібичин Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, має утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2024 року приблизно о 13:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку мисливців, що знаходиться по АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив конфлікт зі своїм знайомим ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 .

Відтак ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я потерпілого, зі значною силою наніс один удар своєю правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого між ними відбулася шарпанина, в ході якої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впали на землю, де ОСОБА_5 вкусив ОСОБА_4 за вказівний палець правої руки.

Умисними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, які згідно з висновком судового експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна спинки носа та 2-го пальця правої китиці, які згідно з висновком судового експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, суду пояснив, що тривалий час перебував із потерпілим у приязних відносинах, оскільки вони були членами Українського товариства мисливства та риболовлі. Він був головою даного товариства. Дізнався про проведення зборів у товаристві, однак на той час вже був виключений із складу товариства. ОСОБА_8 із неприязних відносин робив на нього наклепи, начебто він застрелив двох диких кіз. Однак жодного відношення до даного випадку він не має. Так, 28.04.2024 він приїхав до мисливської хатинки, оскільки йому було цікаво, хто застрелив кіз та по якій причині його виключили зі складу товариства. Тоді на вулиці у нього і виникла суперечка з потерпілим, він наніс йому один удар в обличчя, сказав щось йому, не пам`ятає, що саме, потім вони впали на землю та він ще прикусив потерпілому палець. Потім він пішов до свого автомобіля, сів у нього та поїхав звідти. В момент удару потерпілого в обличчя вони стояли повернуті назустріч один одному. Він погоджується з обставинами, встановленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті, але не погоджується з тим, через що було вчинено такий проступок і що стало для цього причиною.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що перебував раніше з обвинуваченим у дружніх стосунках, однак на даний час в таких стосунках не перебуває. У квітні 2024 року мисливський колектив призначив збори, на яких виключили зі складу УТМР (Українського товариства мисливства та риболовлі) ОСОБА_5 , звинуватили його у браконьєрстві. Вони помітили на полі сліди застрілених кіз, тобто від поля до мисливської хатинки були сліди крові. ОСОБА_5 сказав, що це не він їх застрелив, однак рішенням зборів вирішили виключити його зі складу товариства. 28.04.2024 він приїхав до мисливської хатинки, там уже був ОСОБА_5 , який запрошений на збори не був. Він підійшов до обвинуваченого та привітався, однак той наніс йому удар правою рукою в обличчя, а потім вони впали на землю, де ОСОБА_5 вкусив його за вказівний палець правої руки. Внаслідок удару у нього виник перелом основи носа та зміщення. Зазначив, що ОСОБА_5 приходив до нього додому на розмову, однак на сьогоднішній день примирення між ними немає, оскільки обвинувачений заходів для примирення не вживав.

Крім повного визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами по даному кримінальному провадженню, а саме:

- протоколом слідчого експерименту від 26.05.2024 з додатком DVD-R диском, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту, під час якого потерпілий ОСОБА_4 показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.

А.с. 51-55

- висновком експерта № 58 від 29.04.2024, згідно з яким у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, садна спинки носа, 2-го пальця правої китиці, синця лівого ока, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути кулаки рук, зуби (садно 2-го пальця правої китиці), можуть відповідати терміну вказаному обстеженим і відносяться: перелом кісток спинки носа до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна спинки носа та 2-го пальця правої китиці до легких тілесних ушкоджень. Для спричинення описаних вище тілесних ушкоджень було нанесено не менше двох ударів. Описані тілесні ушкодження не могли утворитись при спричиненні самостійно.

А.с. 38-39

- догоспітальним клінічним протоколом № 2206 від 28.04.2024, згідно з яким у ОСОБА_4 виявлено перелом кісток носа, носова кровотеча. Зі слів побили близько 2-х годин тому на вулиці.

А.с. 40-42

Усі досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази суд вважає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, та достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 причин, з яких було вчинено цей кримінальний проступок, та неузгодженість в цій частині показань обвинуваченого та потерпілого, суд не вважає невизнанням своєї винуватості обвинуваченим та не вважає це суттєвим для судового розгляду, адже обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти способу нанесення тілесних ушкоджень, місця, часу та обстановки, в якій вони були нанесені, тобто не заперечував наявність об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Об`єктивну сторону кримінального правопорушення утворюють зовнішні його знаки, встановлені кримінальним законом. Це ті його ознаки, в яких проявляється зовні процес вчинення суспільно небезпечного діяння і які відповідають на запитання - як було вчинено кримінальне правопорушення?

З наданих у судовому засіданні показань обвинуваченого та потерпілого, а також з досліджених письмових доказів судом встановлені обов`язкові ознаки кримінального правопорушення та встановлено як саме був вчинений кримінальний проступок, а тому розбіжності у їх показаннях з приводу причини, яка стала підставою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, є лише різним баченням одних і тих же обставин з різних боків, але не є тими обставинами, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, водночас у судовому засіданні встановлена наявність умислу в діях обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Ураховуючи викладені вище обставини по справі, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який кримінальне правопорушення вчинив вперше, свою провину визнав повністю, розкаявся у вчиненому правопорушенні, а також обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням загальних засад призначення покарання, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

На переконання суду, таке покарання відповідатиме меті його призначення, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід під час судового розгляду кримінального провадження не обирався, а клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходило, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у цій справі відсутні.

Керуючись ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9