печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001443 від 29.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ТОВ «УЛПК» шляхом обману під приводом нібито надання неправомірної вигоди суддям Верховного Суду, які будуть розглядати справу № 460/1914/22, використовуючи при цьому завідомо підроблений документ - судове рішення.

ОСОБА_5 , усвідомивши, що самостійно не здатний реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ТОВ «УЛПК» шляхом обману під приводом нібито надання неправомірної вигоди суддям Верховного Суду, які будуть розглядати справу № 460/1914/22, використовуючи при цьому завідомо підроблений документ - судове рішення, прийняв рішення про підшукання співучасників злочинів та осіб, які, будучи не обізнаними про злочинний умисел, сприятимуть вчиненню кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 досягли попередньої змови на вчинення ряду злочинів, у тому числі тяжкого злочину, на етапі його готування.

У подальшому 09.10.2023 о 15 год 10 хв ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із приміщенням офісу, що розташований за адресою: м. Рівне, вул. Соломії Крушельницької, буд. 77-А, на виконання злочинного плану, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України на 09.10.2023 становило 365 827 (триста шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром, що, як вважав ОСОБА_6 , призначались для надання їх як неправомірної вигоди суддям Верховного Суду за вчинення ними дій в інтересах ТОВ «УЛПК» із використанням наданої їм влади. Однак ці грошові кошти ОСОБА_4 обернув на свою користь, тобто заволодів ними шляхом обману, однак розпорядитись коштами на власний розсуд не зміг через припинення його протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів.

01.10.2024 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 369 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно, однак, слід зазначити наступне, а саме:

02.10.2024 до Печерського районного суду міста Києва подано клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

04.10.2024 Печерським районним судом міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про розгляд клопотання про арешт його майна.

14.10.2024 під час розгляду клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання встановлено наступне:

- підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про виклик до Офісу Генерального прокурора для вручення процесуальних документів на 30.09.2024, цього ж дня здійснив дарування квартири, за адресою: АДРЕСА_1 своїй дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уникнення подальшого її арешту, через повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачений вид покарання, як конфіскація майна;

- підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про те, що у Печерському районному суді міста Києва на розгляді перебуває клопотання про арешт його транспортного засобу BMW X3, із д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , 09.10.2024 здійснює його продаж ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення арешту його майна, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_1 та транспортного засобу BMW X3, із д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання обернув їх право власність на третіх осіб, при цьому здійснює їх подальше використання.

В судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001443 від 29.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

01.10.2024 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 369 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001443 із забороною права на відчуження та розпорядження, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001443 від 29.08.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1