ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/1651/25 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Михайлівка Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимість якого погашена відповідно до ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 у період часу з 11 години 26 хвилин до 11 години 29 хвилин, у період дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено на всій території України строком на 30 діб, та який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 28 жовтня 2024 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 перебував у приміщенні супермаркеті ТОВ «ТАВРІЯ-В», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Івана Фунтового (Рекордна), буд. 23, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме кондитерських виробів, які належать ТОВ «ТАВРІЯ-В» ().

У той же час та в тому ж місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, із метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, упевнившись в тому, що його дії залишаться непомітними для сторонніх осіб, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали супермаркету ТОВ «ТАВРІЯ-В» за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу, підійшов до торгових стелажів супермаркету, звідки взяв цукерки марки «Ферреро Роше 200 г.», у кількості 5 одиниць на суму 1255 гривень 02 копійки, цукерки «Sorini 265 г. Асорті (Італія)», у кількості 3 одиниці на суму 1085 гривень 85 копійок та шоколадні яйця марки «Kinder 100 г.», у кількості 5 одиниць на суму 1154 гривень 64 копійки, які він поклав у власний пакет, тим самим заволодів вищевказаним майном.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , утримуючи в руках пакет з викраденим майном за вищевказаним переліком, направився в бік виходу з супермаркету, при цьому не проходячи повз касові зони, відповідно не пред`явивши кондитерські вироби касиру та не розрахувавшись за них, та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ТАВРІЯ-В» () матеріальну шкоду на загальну суму 3495 (три тисячі чотириста дев`яносто п`ять) гривень 51 копійку (без ПДВ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 3495 гривень 51 копійок.

В обґрунтування позовних вимог представник потерпілого зазначила, що внаслідок скоєної крадіжки, ТОВ «ТАВРІЯ-В» понесло матеріальну шкоду на зазначену суму.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п. 1, 2 п.п. 1, п. 3 ст. 22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

У судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ТОВ «ТАВРІЯ-В» доведена повністю.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ТАВРІЯ-В» суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 3495 гривень 51 копійок.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд також приймає до уваги, що злочин, хоча і був вчинений обвинуваченим під час дії в України воєнного стану, проте був вчинений без використання умов воєнного стану (викрадення чужого майна, вчинене щодо осіб, які переміщуються у більш безпечні регіони України, викрадення майна осіб, які тимчасово залишили житло без контролю для укриття в безпечному місці, викрадення майна у районі проведення активних бойових дій тощо).

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль над поведінкою ОСОБА_5 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17.01.2025, - скасувати.

Речові докази:

-кофту синього кольору з капюшоном та кросівки синього кольору із написом «Adidas», - повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

-оптичний DVD-R диск AXENT 4,7 GB, 120 min, 16 X, на якому записи з камер відеоспостереження, що розміщенні у магазині «ТАВРІЯ-В», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Івана Фунтового (Рекордна), 23, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ТАВРІЯ-В» суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 3495 гривень 51 копійок.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченої та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_9