Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1580/23
Провадження № 1-в/382/2/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції, за його згодою),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання (подання) про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання після закінчення іспитового строку. Клопотання (подання) обґрунтовано тим, що 08.01.2024 до Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної станови "Центр пробації" у м. Києві та Київській області на виконання надійшов вирок Яготинського районного суду Київської області від 04.12.2024відносно ОСОБА_5 засудженого за скоєння кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 р. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов?язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з?являтися до районного відділу з питань пробації для реєстрації згідно графіка. 16.01.2024 ОСОБА_5 роз?яснено права й обов?язки засудженої особи, порядок та умови відбування покарання. За час перебування на обліку ОСОБА_5 03.05.2024 не з?явився на реєстрацію у зв?язку з проходженням обстеження в інституті нейрохірургії м. Києва, оскільки має 3 групу інвалідності з дитинства, але підтверджуючих документів не надав. Також 05.07.2024; 19.07.2024; 02.08.2024; 16.08.2024; 06.09.2024;20.09.2024; 04.10.2024; 18.10.2024; 01.11.2024; 15.11.2024 ОСОБА_5 не з?явився на реєстрацію, в зв?язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заходи щодо вирішення криміногенних потреб і досягнення позитивних змін, передбачених індивідуальним планом роботи із засудженим виконанні частково, в зв?язку з втратою актуальністю. Згідно вимоги УІАП НПУ фактів вчинення нових кримінальних правопорушень під час перебування на обліку виявлено не було. Згідно довідок відділення поліції №2 Бориспільського РУП ГУНІ в Київській області, ОСОБА_5 під час перебування на обліку до адміністративної відповідальності не притягувався. Іспитовий строк закінчився 03.12.2024.

У судовому засіданні представник органу пробації подане клопотання підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання органу пробації, оскільки під час іспитового строку засуджений не належним чином виконував свої обов`язки та обвинувачується у вчиненні нового злочину, наразі кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання з доданими до нього матеріалами, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Яготинського районного суду Київської області від 04.12.2023 року (в поданні органу пробаціії помилково вказано 04.12.2024), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Згідно зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Зі змісту ст. 75 КК України слідує, що звільнення від відбування покарання за даною нормою закону, полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є виправлення та перевиховання засудженої особи без ізоляції її від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з ч. 2-3 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 03.05.2024 не з?явився на реєстрацію, як зазначено у клопотанні, у зв?язку із проходженням обстеження в медичному закладі, але жодних підтверджуючих документів органу пробації не надав. Суд враховує, що ОСОБА_5 не був позбавлений можливості подати підтверджуючі документи щодо цієї неявки 17.05.2024, 07.06.2024, 21.06.2024. Проте, матеріали таких підтверджуючих документів не містять, як і не подані такі пізніше.

Відповідно до покладених обов`язків засуджений був зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до листка реєстрації, із двадцяти одного дня засуджений з`явився для реєстрації лише десять разів, тобтовиконав обов`язки щодо з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації менше ніж на половину.

Судом також встановлено, що на даний час до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000507 від 11.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших учасників у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України щодо діяльності організованої групи в період 2023-2024 років.

З 28.06.2024 року та станом на день розгляду даного клопотання (подання) органу пробації, ОСОБА_5 обрано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, приймаючи обсяг та ступінь виконаних засудженим обов`язків, не підтвердження поважності дня неявки на реєстрацію до органу пробації, подальше його перебування в ДУ "Київський слідчий ізолятор", інкримінування у вчиненні кримінального правопорушення щодо діяльності організованої групи протягом 2023-2024 років, наразі відсутні законні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 не виконував покладені на нього обов`язки саме з поважних причин. Таким чином, з огляду на вищевикладене, передчасними є доводи органу пробації, що засуджений належним чином виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення. При цьому, державою ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тобто щодо його кримінальної поведінки, а тому враховуючи, що рішення по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 190 КК України не прийнято, суд вважає передчасним можливість його звільнення від відбування покарання з випробування у зв`язку із закінченням іспитового строку за вироком Яготинського районного суду Київської області від 04.12.2023 року, оскільки оскаржуване рішення унеможливить застосування вимог ст. 71 КК України, тобто в даному випадку буде порушено механізм застосування кримінального закону при вирішенні питання про остаточне призначення покарання. Натомість, у разі виправдання ОСОБА_5 , він жодним чином не буде позбавлений можливості скористатись зазначеними у ст. 78 КК України гарантіями звільнення від відбування призначеного покарання. При цьому, твердження про поважність причин невиконання покладених обов`язків засудженим у зв`язку із його перебуванням у слідчому ізоляторі з поважних причин, будуть юридично спроможними та обґрунтованими, однак наразі такі твердження слід визнати передчасними.

На думку суду, вказане жодним чином не порушує презумпцію невинуватості особи (ст. 17 КПК України), оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК України).

З аналізу вказаної норми слідує, що вона, головним чином, покликана забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язків саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля. Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури перевірки, чи виконала засуджена особа відповідне випробовування жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.

Суд також зазначає, що хоч на даний час і закінчився іспитовий строк встановлений засудженому ОСОБА_5 вироком Яготинського районного суду Київської області від 04.12.2023 року, однак сама лише вказана формальна обставина, без перевірки дотримання інших обов`язкових умов для звільнення від відбування покарання з випробуванням (не вчинення нового злочину в період іспитового строку, виконання покладених обов`язків), не є безумовною підставою для задоволення клопотання (подання) про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність наразі підстав для задоволення клопотання про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 165 КВК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали підписано 10.02.2025.

Суддя ОСОБА_1