Справа № 161/3540/25 Провадження №11-сс/802/143/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 (ЄРДР №0000613 від 06.09.2024),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 21 лютого 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 квітня 2025 року включно. Строк тримання під вартою визначено обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.

Згідно ухвали, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри та ризиків, які зазначені у клопотанні, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання і, відповідно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення не було надано жодного доказу на обгрунтування ризиків, наведених у клопотанні. Акцентує увагу, що підозрюваний не ухилявся від явки до слідчого під час досудового розслідування, має постійне місце проживання і реєстрації, яке не покидав після залишення військової частини, співпрацював зі слідством і потребує лікування, що у своїй сукупності переконливо свідчить про помилковість висновку слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно дійшов висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховано судом і те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а слідчим та прокурором доведено наявність виняткових обставин, передбачених положеннями ч. 8 ст. 176 КПК України, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, а тому врахувавши в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення, та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена при розгляді даного клопотання.

Наведені захисником дані про наявність в підозрюваного захворювань, перебування його рідних на військовій службі, не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про обрання в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_8 , а доводи апеляційної скарги захисника стосовно особи підозрюваного не зменшують та не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: