Номер провадження: 11-кп/813/1056/25
Справа № 510/1665/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000763 від 11.06.2023 року за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 27.11.2024 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000763 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з його невідповідністю ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд послався на те, що в порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про особу обвинуваченої, а саме відсутні дані щодо її громадянства.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Прокурор стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, в ньому викладені фактичні обставини справи, які були встановлені в ході досудового слідства та сформульоване обвинувачення, яке може бути відповідно до закону змінено при судовому розгляді, а також надана відповідна правова кваліфікація. Також, прокурор звертає увагу, що посилання суду на відсутність в обвинувальному акті відомостей про громадянство ОСОБА_8 не є суттєвим недоліком обвинувального акту, оскільки судом при проведені підготовчого судового засідання з`ясовуються та перевіряються анкетні дані обвинуваченої особи та вказана обставина може бути встановлена безпосередньо судом під час судового засідання.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

Захисником подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній посилається на необґрунтованість ухвали, оскільки обвинувальний акт містить недоліки, оскільки в ньому не вказаний обов`язковий реквізит обвинувального акту - відомості щодо громадянства обвинуваченої, що передбачено положеннями ч.2 ст.291 КПК України.

Також захисник зазначає про необхідність перекваліфікації діяння та уточнення формулювання обвинувачення у зв`язку з виключенням канабісу, який був предметом кримінального правопорушення, зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, що свідчить про законність та доцільність повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та обвинуваченої, які заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень захисника; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 2 КПК регламентовано, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч.2 ст.291 КПК, обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вище зазначених вимог.

Апеляційний суд не може не погодитись з існуванням встановленого місцевим судом факту відсутності в обвинувальному акті відомостей щодо громадянства обвинуваченої, що передбачено п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК, однак вважає такий недолік обвинувального акту, за відсутністю інших недоліків акту вимогам процесуального закону, не достатньою та безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту прокурору з наведеного в оскарженій ухвалі мотиву, з урахуванням того факту, що під час підготовчого засідання місцевий суд встановив особу обвинуваченої за її паспортом громадянина України, про що повідомила апеляційному суду сама обвинувачена, не можна вважати раціональним рішенням місцевого суду, оскільки вказаний недолік обвинувального акту не є такими, що призводить до порушень права на захист обвинуваченої або прав та інтересів інших учасників процесу.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, зокрема наявність в матеріалах кримінального провадження інших відомостей щодо особи обвинуваченої та її безпосередньої участі в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції, не перешкоджали місцевому суду встановити достатні відомості про особу обвинуваченої, зокрема щодо її громадянства, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим та таким, що не слугує забезпеченню виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України.

Приписами ч. 5 ст. 28 КПК України процесуальним законом регламентовано, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч.1 ст.318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

ЄСПЛ зазначає, що у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді (рішення у справі «Девеєр проти Бельгії»), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуто обвинувачення у справі, або з дня, коли було почате попереднє слідство (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»). Закінчення цього «строку» у кримінальних провадженнях припадає на закінчення кримінального провадження в цілому, включаючи стадії апеляційного та касаційного оскарження.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується, що право на розгляд справи упродовж розумного строку має на меті забезпечити, щоб обвинувачений не залишався занадто довго під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена («Карт проти Туреччини» 2009 р., п. 68).

У справі «Іванов проти країни» (2006 р.) зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується, щоб особа, яку звинувачено, не залишатись тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції щодо існування підстав для повернення обвинувального акту прокурору в даному кримінальному провадженні у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК, з посиланням на відсутність в ньому відомостей щодо громадянства обвинуваченої, слід віднести до застосування місцевим судом надмірно формального підходу, оскільки відомості щодо громадянства обвинуваченої вочевидь були відомі суду в підготовчому засіданні.

При цьому, колегія суддів вважає, що факт недотримання слідчим вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК в частині не зазначенні в обвинувальному акті відомостей щодо громадянства обвинуваченої, а також формальний підхід прокурора, який не скористався своїм правом на усунення такого недоліку обвинувального акту протягом одного робочого дня, а подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, яка вочевидь не могла бути розглянута в аналогічний строк, також не слугує виконанню завдань кримінального провадження, зокрема забезпеченню розумного строку розгляду справи.

Водночас існуючий несумлінний підхід сторони обвинувачення до забезпечення виконання вимог ст.2 КПК, не мав стати прикладом для суду, зокрема підставою для використання аналогічного підходу до розгляду справи місцевим судом.

Колегія суддів не надає оцінки доводам захисника стосовно доцільності повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з необхідністю перекваліфікації дій обвинуваченої та уточнення формулювання обвинувачення у зв`язку з виключенням канабісу, який був предметом кримінального правопорушення, зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, оскільки сторона захисту не подавала апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, а також з урахуванням того, що вказані обставини не вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК, оскільки висунення обвинувачення відноситься до виключної компетенції сторони обвинувачення, яке в подальшому має бути розглянуто судом, який уповноважений надати остаточну оцінку обґрунтованості обвинувачення (ст.ст. 337, 338 КПК).

Крім того, відповідно до правової позиції касаційного суду в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 15.04.2024 року (справа №753/25892/21; провадження №51-3076кмо23, в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, суд першої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій».

За таких обставин, рішення місцевого суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, апеляційний суд визнає необґрунтованим.

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 27.11.2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000763 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з його невідповідністю ст. 291 КПК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000763 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.305 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4