У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2025 Справа №607/27849/24 Провадження №1-кп/607/89/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 01.12.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, оператора з обробки інформації та програмного забезпечення у ТОВ «ІНФОКУС», адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ :

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається:

«Встановлено, що 30.11.2024 близько 13:10, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем Mazda МХ-6, р.н. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги сполученням "Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине" в межах с. Почапинці, Тернопільського району, Тернопільської області у напрямку м. Тернопіль з сторони м. Бережани, без пасажирів та вантажу зі швидкістю близько 50 км/год.

Під час керування автомобілем водій ОСОБА_8 , не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну, постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги пунктів: 2.3 (б, д) ПДР України, а також вимоги, які наведенні у пунктах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як наслідок, рухаючись в межах моста який проходить через річку Руда вказаної автодороги, що в межах с. Почапинці, Тернопільського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_8 , у порушення вимог п. 10.1 ПДР, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво виїхав на зустрічну смугу руху.

В цей час проїзною частиною дороги у напрямку м. Бережани, у зустрічному напрямку рухався технічно справний Volkswagen L35, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , врезультаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди водій автомобіля Volkswagen L35, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шостого правого ребра.

Виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1., 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_9 , вимог пунктів: 2.3 (б, д), 10.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у пунктах 1, 2 абзацу 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.»

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття провадження.

Як вбачається із вказаного клопотання, обвинувачений примирився з потерпілим ОСОБА_6 , відшкодував йому завдані збитки повною мірою, за виключенням суми, яка підлягає виплаті страховою компанією ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно полісу 224360092.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 також подав суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим. Зі змісту вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_6 немає жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки шкода, яка спричинена ним у результаті ДТП, що мала місце 30.11.2024 на автодорозі в с. Почапинці Тернопільського району та унаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, йому відшкодована ОСОБА_3 повною мірою, за виключенням суми, яка підлягає виплаті страховою компанією ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно полісу 224360092.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання. Також вказав, що слід вирішити питання стосовно речових доказів. Крім того повідомив, що витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму 13 530, 30 грн. обвинувачений ОСОБА_3 вже сплатив.

Суд, заслухавши учасників, ознайомившись із наданими матеріалами, приходить до переконання про необхідність закриття кримінального провадження із таких мотивів.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , класифікується, як нетяжкий злочин та є таким, який вчинено з необережності та вчинений не у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяні кримінальним правопорушенням збитки повною мірою, за виключенням суми, яка підлягає виплаті страховою компанією ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно полісу 224360092.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч.1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч.1 ст.286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним необережний нетяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, з підстав, передбачених ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно нього - закриттю.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024, у справі № 607/25798/24, слід скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0000366 від 01.12.2024 за даним фактом - закрити.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024, у справі № 607/25798/24 скасувати.

Транспортний засіб марки Mazda МХ-6 р.н. НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 та згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зберігається на території майданчика ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: вул. Бережанська, 44-Б м. Тернопіль повернути ОСОБА_3 , або за його дорученням іншій особі.

Транспортний засіб марки Volkswagen L35 р.н. НОМЕР_2 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_10 та згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зберігається на території майданчика ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: вул. Бережанська, 44-Б м. Тернопіль - повернути ОСОБА_10 , або за його дорученням іншій особі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1