Справа номер №303/2922/25
Провадження №1-кс/303/541/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2025 до ЄРДР за №0000481,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2025 до ЄРДР за №0000481.

Подане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці біля будинку 35А по вул. Трудова в м. Мукачево, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зачинив сварку з потерпілим ОСОБА_9 , в ході якої, з метою спричинення тілесних ушкодження останньому, взявши до рук дерев`яну палицю, яка лежала на землі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс нею потерпілому ОСОБА_9 удар в область голови, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: вогнищевий забій головного мозку відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку; епідуральний крововилив травматичний епідуральний крововилив зліва; травматичний субарахноїдальний крововилив; перелом основи черепа перелом основи черепа зліва з переходом на скроневу та тім`яну ділянку, які згідно п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень є небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Зважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, наявність визначених п.1-3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 вказав, що не пам`ятає обставин завдання нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому просив обмежитись застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 у задоволенні клопотання просив відмовити та обмежитись застосуванням відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час вирішення питання щодо запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На підставі оцінки сукупності доданих до клопотання доказів, можна дійти висновку, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про високий рівень можливого переховування від органів досудового розслідування, суду, а тому приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, враховуючи стадію кримінального провадження (досудове розслідування), необхідність подальшого збирання доказів, враховуючи обізнаність підозрюваного щодо деяких даних про речі та документи, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_7 , не будучи попередньо ув`язненим, може незаконно впливати на свідків, а також потерпілого ОСОБА_9 , які володіють відомостями про обставини вчинення злочину, що є підтвердженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність вказаного в клопотанні ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, органом досудового розслідування не доведено.

Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, приходжу до висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, утриманців не має, не працевлаштований, іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 щодо останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183,193, 194, 196-198, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2025 до ЄРДР за №0000481 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1