Справа № 450/614/23 Провадження № 1-в/450/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю представника заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_6 про повернення майна,

в с т а н о в и в:

04 травня 2023 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою, у якій просила повернути їй грошові кошти в сумі 79310 грн., 2140 доларів США, 340 євро, мобільний телефон марки «Xiaomi Note 10 lite» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung S22 Ultra» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , які вилучені в межах кримінального провадження № 0000939 від 04 листопада 2021 року.

Свою заяву мотивує тим, що вироком Пустомитівського районного суду від 27 березня 2023 року по справі № 450/614/23 її чоловіка ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності. Вищезгадані речові докази ухвалено повернути належному власнику або володільцю таких, а накладений на них арешт скасовано.

Повідомила, що зазначені грошові кошти вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якому вона проживала разом з чоловіком. Зазначила, що є належним власником вказаних грошових коштів, однак у вироку суду не вказано, якій саме особі слід їх повернути. Зауважила, що досудовим розслідуванням не встановлено, що вказані грошові кошти отримані злочинним шляхом, вони не були предметом злочину та набуті нею законно і добросовісно. Повідомила, що у згаданому житлі крім них та їхнього малолітнього сина ніхто не проживав. Власниця квартири під час допиту повідомляла, що її особисті речі та речі її родичів у квартирі відсутні. З огляду на вказане, просила заяву задовольнити.

Ухвалою від 19 листопада 2024 року судом постановлено проводити судове засідання по справі в режимі відеоконференції, ДУ «Городищенська виправна колонія (№ 96)» доручено забезпечити проведення відеоконференції за участю засудженого ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав з мотивів, викладених у ній, просить таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти часткового задоволення заяви не заперечила. Вважає, що заява в частині повернення мобільних телефонів підлягає задоволенню, однак в частині повернення грошових коштів така до задоволення не підлягає, у зв`язку з недоведеністю заявницею належності саме їй даних коштів.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву з наведених у ній підстав, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про повернення майна з наступних підстав:

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000027 від 03.01.2023 року (1-кп/450/289/23, провадження № 450/614/23, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є в його власності. Вищезгадані речові докази ухвалено повернути належному власнику або володільцю такого майна. Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2022 року скасовано.

За ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх - передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При розгляді вказаної заяви, заявниця зазначила, що кошти їй на збереження віддала її мати ОСОБА_7 , явку якої остання зобов`язалась забезпечити в судове засідання для допиту в якості свідка.

Однак в судове засідання 27.01.2025 року остання не з`явилась, свою позицію щодо належності їй грошових коштів, таким засобом доказування як покази свідка, не обґрунтувала.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_6 не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що вона є законним володільцем або власником вищезгаданих речових доказів, а саме грошових коштів, вилучених вході обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якому вона проживала разом з чоловіком ОСОБА_5 .

Обставини вилучення під час обшуку спірного майна, яке є речовим доказом, за місцем проживання ОСОБА_6 , не може свідчити про належність такого заявнику.

Разом з тим до матеріалів заяви про повернення речових доказів заявницею долучено товарні чеки та ксерокопії фотосвітлин коробок мобільних телефонів, з їх ідентифікаційними ознаками, які вилучені в межах кримінального провадження №0000939 від 04 листопада 2021 року, що, на думку суду, є підставою для задоволення її заяви в частині повернення їй, як належному користувачу, зазначених у заяві мобільних телефонів.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що у заяву ОСОБА_6 слід задоволити частково, повернути ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Xiaomi" Note 10 lite, чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки "Samsung" S22 ULTRA, IMEI 1: НОМЕР_2 , чорного кольору, які були вилучені в межах кримінального провадження № 0000939 від 04.11.2021 року, а в частині повернення грошових коштів в сумі 79310 грн., 2140 доларів США, 340 євро відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_6 про повернення майна - задоволити частково.

Повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки "Xiaomi" Note 10 lite, чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки "Samsung" S22 ULTRA, IMEI 1: НОМЕР_2 , чорного кольору, які були вилучені в межах кримінального провадження № 0000939 від 04.11.2021 року.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом (семи) днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1