Справа № 199/1733/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадженням, внесене до ЄРДР за № 0004958 від 30.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Камишин Волгоградської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 , військове звання солдат, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, інвалідності не маючого, маючого статус учасника бойових дій з серпня 2024 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В АНД районному суді м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України. В підготовче судове засідання з`явилися прокурор, захисник ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції), обвинувачений в режимі відеоконференції з Павлоградською гауптвахтою. Ухвалою суду від 27.03.2025 року за клопотання обвинуваченого було замінено захисника з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 , після чого адвокат ОСОБА_7 припинив участь в цьому кримінальному провадженні.

Прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом до суду свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування. Учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні. Окрім того, прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з утриманням в умовах гауптвахти, обґрунтовуючи своє клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений, який є військовослужбовцем, в разі не продовження запобіжного заходу, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що закінчити розгляд справи до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора, просила скасувати обраний запобіжний захід, зазначивши, що обвинувачений є дуже хворою людиною, на підтвердження чого надіслала копії актів обстеження МРТ, які обвинувачений робив в серпні 2024 року під час проходження ВЛК. Захисник зазначила, що обвинувачений, знаходячись в умовах гауптвахти, не отримує необхідне лікування, і саме стан здоров`я перешкодив обвинуваченому виконати наказ командира, за невиконання якого його зараз притягають до кримінальної відповідальності. Окрім того, обвинувачений одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус учасника бойових дій з серпня 2024 року, державну нагороду " за поранення", що підтверджує наявність у нього міцних соціальних зв`язків, також обвинувачений має в разі зміни запобіжного заходу намір повернутися в свою військову частину і продовжити військову службу, що спростовує ризики, про які зазначав прокурор. Захисник суду зазначила, що в разі якщо суд не скасує обвинуваченому запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, вона буде звертатися зі скаргами в різні органи. Також захисник додала, що якщо суд не скасує запобіжний захід, просила визначити йому розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав свого захисника і на запитання суду повідомив, що він свою вину у інкримінованому злочині не визнає і не розуміє чому прокурор зазначив в обвинувальному акті про його щире каяття. Обвинувачений додав, що він дуже хвора людина, і саме це перешкодило виконати наказ командира , за що його зараз судять. Він в умовах гауптвахти не отримує того лікування, яке йому потрібно, він не може надати суду копію звернення до медичної частини гауптвахти та відповідь на це звернення щодо неналежного надання медичної допомоги або відмови в її наданні.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Згідно п.п. 3, 4ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід в вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи вбачається наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину. Обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення( поняття « обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Як вбачається з тексту обвинувального акту в якості пом`якшуючої обставини зазначено про наявність у ОСОБА_4 щирого каяття, але в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що він вину не визнає і не розуміє чому прокурором зазначено в обвинувальному акті про наявність щирого каяття. Таким чином, суд приходить до висновку про зміну з боку обвинуваченого своєї позиції захисту, що свідчить про наявність ризику того, що знаходячись в розташуванні своєї військової частини обвинувачений може впливати на свідків, які також є військовослужбовцями цієї військової частини та які на цей час судом не допитані, з метою схилити їх надати показання на свою користь., іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також суд приходить до висновку про те, що знаючи про тяжкість покарання за інкриміноване правопорушення, обвинувачений, який перебуває на посаді стрільця-санітара 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 та маючи доступ до зброї, може ухилитися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, про яке зазначав прокурор, а саме: самовільно залишити розташування військової частини з метою ухилитися від військової служби. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що не виконав наказ командування, але заперечує підставу його невиконання, зазначивши, що не виконав через стан здоров`я, при цьому, на момент інкримінованого злочину маючи статус учасника бойових дій, отриманий в серпні 2024 року, будучи одруженим та маючи на утриманні неповнолітню дитину. Таким чином, наявність цих обставин на підтвердження міцних соціальних зв`язків, про які зазначала захисник, ніяким чином не може запобігти ризикам, про які говорив прокурор в судовому засіданні, в разі непродовження судом запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Суд не може погодитися із доводом захисника про неможливість обвинуваченого перебувати під вартою через стан здоров`я, оскільки з довідки ВЛК №2 ВІйськово-Клінічного центру Захіного регіону ЗСУ № 2706 від 13.11.2024 року вбачається, що за наявності хвороб, про які зазначала захисник, та щодо яких ОСОБА_4 проходив МРТ різних органів, вбачається, що на підставі ст.64в,23в,74в графи ІІ Розкладу хвороб та графи Таблиці додаткових вимог- ОСОБА_4 є придатним до військової служби. Будь-яких документів про необхідність проходження невідкладного лікування, а також неотримання необхідного лікування в умовах гауптвахти, де наразі перебуває обвинувачений, стороною захисту до суду не надано. При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_6 в умовах гауптвахти будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього від керівництва гауптвахти не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2025 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з утриманням в умовах гауптвахти терміном на 60 діб до 29.03.2025 року, але до цієї дати розгляд даного кримінального провадження не може бути завершено, в зв"язку із чим є підстави для продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За конкретних обставин даної справи застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, наявність яких встановлено в судовому засіданні, є недостатнім.

Під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті(ч.3 ст.183 КПК України). Відповідно до ч.5 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України. На підставі ч.5 ст.183 КПК України застава по даному кримінальному провадженню судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 177,183, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України на 03.04.2025 року на 13-00 год.

Викликати в судове засідання прокурора,обвинуваченого, захисника, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою- задовольнити, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та визначення альтернативного запобіжного заходу в вигляді застави - відмовити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з 27.03.2025 року до 25.05.2025 року, з утриманням його в умовах гаупвахти.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає та може бути оскаржена в частині запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Вступну та резолютивну частини ухвали було проголошено 27.03.2025 року, повний текст ухвали проголошений 31.03.2025 року о 13-00 год.

Суддя ОСОБА_1