Справа № 5-57/11
Провадження № 5/0182/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських або виправних робіт, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції (далі по тексту - державний виконавець) звернувся до суду з клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських або виправних робіт стосовно засудженого ОСОБА_3 посилаючись на те, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2009 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 13.05.2009 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа. ОСОБА_3 у встановлений строк штраф не сплачено, на виклики державного виконавця боржник не з`являється. Майно боржника на яке може бути звернено стягнення відсутнє. Просить замінити несплачену ОСОБА_3 суму штрафу покарання у вигляді громадських або виправних робіт.

Державний виконавець та засуджений у судове засідання не з`явилися. Суд вважає можливим розглянути вказане клопотання за відсутності сторін відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 12 березня 2009 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Даний вирок набрав чинності 28 березня 2009 року та мав бути виконаний у строк 2 роки з дня набрання ним чинності.

13.05.2009 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 850 грн.

Починаючи з 13.05.2009 державним виконавцем вживались заходи щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 850 грн. штрафу, які виявились безрезультатними.

До кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину та до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України ОСОБА_3 не притягувався.

Строк виконання вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.09.2009 закінчився.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Як передбачено ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки відсутні дані про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2009, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 40, 152 КВК України, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських або виправних робіт стосовно ОСОБА_3 , відмовити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2009 у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1