ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/288/25 Справа № 214/3602/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винуватим та засуджено за ст. 128 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 приблизно о 09.00 годині, знаходячись на ділянці проїжджої частини, розташованої між будинками №5а та №6а по вул. Упіта в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше йому не знайомого ОСОБА_9 , не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно завдав одного удару ногою в верхню частину тіла потерпілому ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальтоване покриття проїжджої частини, вдарившись потиличною ділянкою голови, чим отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з контузійними вогнищами лобних долей, субдуральної гематоми ліворуч, субарахноїдального крововиливу, садно потиличної області голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №495 від 23.04.2021 за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, за ознаками: необережне тяжке тілесне ушкодження..

На вказане рішення захисником ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити ухвалу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що пройшло три роки від вчинення ОСОБА_8 правопорушення за ст. 128 КК України, а тому можливо застосувати ст. 49 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Захисник наголошує, що відносно ОСОБА_8 перебуває кримінальна справа про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, однак на даний час вона не розглянута, тому вважати що вказане правопорушення перериває перебіг давності не є слушним.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України є нетяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Наведена норма, передбачена ст. 49 КК України, носить імперативний характер і є для застосування судом обов`язковою.

Частиною 3 статті 49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Тобто, законодавець не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з набранням вироку законної сили.

На суд покладається обов`язок звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, яке внесене в ЄРДР за №0000157 від 27.03.2021 .

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені нових кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

Так, в провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001181 від 16.06.2023 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції по справі призначено підготовче судове засідання.

З урахуванням вищенаведених положень, строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ст. 128 КК України, не закінчилися, оскільки з дня вчинення нових злочинів, кваліфікованих за ч. 4 ст.187, ч. 1 ст. 263 КК України, якими переривався перебіг строків давності не минуло більше трьох років, тому відсутні підстави для звільнення його згідно ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виніс законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог КПК України.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали

Судді