КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.07.2024 відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001288.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати повідомлення про підозру від 17.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0001288 від 04.08.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, та зобов`язати службову особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, вчинити

____________________________________________________________________________________Справа № 757/27559/24-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5034/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

дії щодо виключення відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001288 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки в ньому не зазначено фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема не зазначено часу, місця та способу повідомлення ОСОБА_6 про необхідність виділення грошових коштів ОСОБА_9 ; не встановлено та не зазначено точного часу передачі ОСОБА_9 грошових коштів ОСОБА_6 , а також не встановлено місця передачі та інших істотних обставин, зокрема валюти, у якій передавались кошти, форми грошових коштів (готівкові чи безготівкові), номінали банкнот тощо; не встановлено та не зазначено точного часу передачі ОСОБА_6 грошових коштів ОСОБА_10 .

У матеріалах кримінального провадження не міститься жодного належного доказу здійснення «фінансування», тобто дій з метою їх фінансового або матеріального забезпечення, зокрема платіжних доручень, квитанцій, розписок або будь-яких інших належних доказів здійснення оплати або передачі грошових коштів, що можуть підтвердити передання фінансових активів філіалу «Федерального государственного унитарного предприятия «Охрана» МВД РФ» на загальну суму 252 174, 201 грн.

Оплата послуг охорони об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на тимчасово окупованій території, не є фінансуванням дій, вчиненим з метою, що визначена ч. 1 або ч. 2 ст. 110-2 КК України. Жодним нормативно-правовим актом не заборонено фізичним та юридичним особам споживати послуги охорони нерухомого майна на тимчасово окупованій території та сплачувати за такі послуги.

Відтак, на переконання захисника, у повідомленні про підозру викладені обставини, які підтверджують факт відсутності спеціальної мети, що передбачена ст. 110-2 КК України.

Крім того, у повідомленні про підозру зазначено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, однак підозра не містить визначення форми співучасті ОСОБА_6 та інших осіб, що входять до групи осіб.

Також апелянт зазначав, що докази, якими сторона обвинувачення обгрунтовує підозру ОСОБА_6 , не містять будь-яких фактичних даних, що можуть підтвердити, як подію, так і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001288 від 04.08.2023 року.

У вказаному кримінальному провадженні 17.04.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у фінансуванні за попередньою змовою групою осіб дій щодо насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 110-2 КК України.

02.07.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 110-2 КК України.

18.06.2024 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 17.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0001288 від 04.08.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, та зобов`язати службову особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, вчинити дії щодо виключення відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001288 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

08.07.2024 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на адресу Печерського районного суду міста Києва надійшли доповнення до раніше поданої ним скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в яких він просив скасувати повідомлення про підозру від 17.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0001288 від 04.08.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, та зобов`язати службову особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, вчинити дії щодо виключення відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001288 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.07.2024 відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001288.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17.04.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2024, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, всупереч доводам апеляційної скарги, за формою та змістом вказані повідомлення відповідають вимогам ст. 277 КПК України, та містять усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням усіх суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника на недостатність доказів для доведення причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з посиланням на відсутність у діях ОСОБА_6 спеціальної мети, що передбачена ст. 110-2 КК України, на те, що оплата послугохорони об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на тимчасово окупованій території, не є фінансуванням дій, вчиненим з метою, що визначена ч. 1 або ч. 2 ст. 110-2 КК України, та на відсутність у повідомлені про підозру форми співучасті ОСОБА_6 та інших осіб, що входять до групи осіб, а також доводи про те, що зібрані справі докази не містять будь-яких фактичних даних, що можуть підтвердити, як подію, так і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, фактично зведені до питань доведеності винуватості, наявності у діях підозрюваного складу інкримінованого йому злочину, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі не наведено, та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , які б слугували підставою для її скасування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, аухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3