ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ

25 лютого 2025 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 січня 2025 року щодо ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням суду частково задоволено подання начальника Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» та на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2022 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

Також приведено вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключено з вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року посилання на застосування ч.1 ст.71 КК України.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В іншій частині клопотання начальника державної установи «Кременчуцька виховна колонія» залишено без задоволення.

На вказане рішення суду прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у декриміналізації дій ОСОБА_5 , за які він засуджений вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року (епізод від 17 травня 2022 року) та вироком цього ж суду від 28 липня 2023 року (епізод від 11 жовтня 2022 року) і постановити нову ухвалу, якою привести ці вироки у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення а деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність приписам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху, виходячи з такого.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор порушує питання про скасування ухвали місцевого суду у зв`язку з незгодою щодо вирішення питання про декриміналізацію дій ОСОБА_5 , за які він засуджений вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року (епізод від 17 травня 2022 року) та вироком цього ж суду від 28 липня 2023 року (епізод від 11 жовтня 2022 року).

При цьому вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 листопада 2022 року був врахований при призначенні покарання ОСОБА_5 вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28 липня 2023 року на підставі ч.4 ст.70 КК України.

За змістом ч.2 ст.74 КК України, якщо покарання особі призначене за сукупністю кримінальних правопорушень або сукупністю вироків і один із вчинених нею злочинів декриміналізовано вона звільняється від покарання, призначеного окремо за декриміналізований злочин, після чого суд повинен заново визначити остаточне покарання без урахування того, від якого особу було звільнено.

Від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена.

Разом з тим, зазначаючи про необхідність приведення вироків у частині декриміналізації окремих епізодів злочинної діяльності на стадії виконання вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення а деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», прокурор взагалі не наводить обґрунтувань того, в який саме спосіб має вирішити це питання апеляційний суд.

Адже в апеляційній скарзі прокурор порушує питання не про звільнення особи від призначеного судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, а лише наголошує про декриміналізацію окремих епізодів злочинної діяльності, що не тягне за собою декриміналізацію злочинів, за які засуджений ОСОБА_5 вказаними вироками.

Крім того, зі змісту мотивувальної частини апеляційної скарги також неможливо однозначно зрозуміти в чому саме полягає неправильність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В даному випадку вимоги апеляційної скарги прокурора є такими, що не дають можливості суду апеляційної інстанції визначитись з обґрунтованістю викладених у ній доводів щодо незаконності судового рішення відносно ОСОБА_5 та унеможливлюють прийняття апеляційним судом рішення, відповідно до вимог ст. 404, ст.407 КПК України.

Відповідно до ст.399 КПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому скаржнику необхідно усунути вказані її недоліки, врахувавши при цьому приписи ч.4 ст.403 КПК України, відповідно до яких внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.398 та ст.401 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 січня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати прокурору.

Суддя-доповідач ОСОБА_2