Березівський районний суд Одеської області
06.02.2025
Справа № 494/297/25
Провадження № 1-кс/494/80/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка Одеської області клопотання старшого слідчого відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000079 від 05 лютого 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка, Фрунзівського району, Одеської області, громадянин України, із середьою освітою, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року старший слідчий відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, із визначенням розміру застави у 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень.

В обгрунтування клопотання слідчий зіслався на те, що слідчим відділом № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000079 від 05 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою частиною 3 статті 332 КК України.

У клопотанні зазначено, що у січні 2025 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_5 , виник корисливий умисел на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України до самопроголошеної Придністровської Молдавської республіки з метою незаконного збагачення.

З метою реалізації свого прямого умислу на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив до вчинення злочину невстановлену особу (надалі Особа № 1), повідомивши останній план вчинення злочину, після чого, остання надала свою згоду на його вчинення.

Так, на виконання загального плану вчинення злочину невстановлена Особа № 1, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення осіб через державний кородон України, за попередньою змовою групою осіб, почала здійснювати пошук чоловіків, яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі країни, та які мають намір виїхати за межі території України поза пунктами пропуску. В ході зазначеного, Особа № 1 підшукала шість чоловік, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , які бажали перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску за грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з Особою № 1, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 05.02.2025 прибув на автомобілі марки «KIA Sorento» д/з НОМЕР_1 до автодороги «Київ-Одеса» неподалік населеного пункту Вікторівка, Березівського району, Одеської області.

Перебуваючи за вказаним місцем ОСОБА_5 05.02.2025 року приблизно о 16:00 годині, більш точний час не встановлено, зустрівся з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які бажали перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

В подальшому, ОСОБА_5 вказав вищезазначеним особам вимкнути їх мобільні телефони та сісти на пасажирські місця автомобіля «KIA Sorento» д/з НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 почав рух на вказаному транспортному засобі в напрямку державного кордону України.

Разом з тим, в ході руху на вказаному автомобілі ОСОБА_5 викрито правоохоронними органами та затримано за підозрою у вчиненні злочину.

06 лютого 2025 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомленння про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , протоколами огляду місць події, іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення і ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі викладеного, слідчий відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та прокурор просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Південного ТУ ВСП, строком на 60 днів, із визначенням розміру застави у 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися із потерпілими, свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

У судовому засіданні слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підтримав клопотання, просив задовольнити на підставах, викладених у ньому. Зазначив про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підтримав, просив задовольнити на підставах, вказаних у клопотанні. При цьому зазначив, що застосувати до підозрюваного іншого запобіжного заходу, крім взяття під варту, неможливо. Розмір альтернативного запобіжного засобу застави, а саме 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивував тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та зазначив, що наявні підстави для застосування положень абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК Укпраїни.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання слідчого заперечили. Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що не вчиняв жодного кримінального правопорушення, відтак, застосовувати щодо нього запобіжні заходи немає змісту. Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вказав, що відсутня обгрунтована підозра щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Просив взяти до уваги те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, раніше не судимим, який має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, отже, просив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому захисник підозрюваного зазначив про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою є найсуворіший із тих, які передбачені КПК України.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу, слідчий суддя установив таке.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000079 від 05 лютого 2025 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000079 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачена відповідальність за частиною 3 статті 332 КК України.

05 лютого 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України та 06 лютого 2025 року в порядку статті 278 КПК України повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно зі статтею 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність утриманців, наявність постійної роботи, джерела існування, репутацію, майновий стан, притягнення до кримінальної відповідальності раніше.

Відповідно до положень статті 194 КПК України, суд вважає, що під час розгляду клопотання були доведені:

- обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за частиною 3 статті 332 КК України;

- підстави вважати, що існують хоча б один з ризиків, що передбачені у частині 1 статті 177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , протоколами огляду місць події, іншими матеріалами у їх сукупності.

В ході судового засідання слідчим СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області було доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування підозрюваного, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрювана (обвинувачена) може ухилятись від слідства та суду. Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєні тяжкого злочину, будучи обізнаною та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності її вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час, свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи не під вартою, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження або взагалі відмови від них, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби має доступ до зброї, що може призвести до її використання шляхом залякування та погрозою застосування насильства для впливу на свідка, адже анкетні дані та засоби зв`язку свідка достовірно відомі підозрюваному.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, щопідозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки існує в силу обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, дані про особу підозрюваного, вважаю, що існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Тримання під вартою, за нормами частини 1 статті 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані слідчим в підтримку заявленого клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 є обґрунтованим та відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідно до статті 12 КК України, санкцією пункту 2 частини 2 статті 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 4 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, згідно абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, обставин інкримінованого злочину, а саме того факту, що останній підозрюється у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон, під час дії воєнного стану в державі, з огляду на майновий стан підозрюваного, встановлені ризики, слідчий суддя вважає обгрунтованою заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого та прокурора ризикам.

Слідчий суддя вважає необгрунтованими посилання прокурора на наявність підстав для застосування абзацу 2 ч.5 ст. 182 КПК України, оскільки необхідність застосування визначеного у клопотанні розміру застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурором не доведено. При цьому слідчим суддею взято до уваги доводи сторони захисту щодо необгрунтованості визначеного прокурором розміру альтернативного запобіжного заходу, обставини, що характеризують особу підозрюваного, а саме, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як верхня межа, визначена у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, є достатньою у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки такі доводи не підтверджено належними доказами під час розгляду клопотання. Зокрема, посилання на наявність постійного місця проживання та відсутність обгрунтованих побоювань, що ОСОБА_5 буде переховуватися від слідства, впливати на свідків та іншим чином чинити перешкоди досудовому розслідуванні, не заслуговують на увагу, оскільки наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України доведено у судовому засіданні під час розгляду клопотання. Відтак, клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , в результаті чого вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з поміщенням його на гауптвахту Південного ТУ ВСП до 06 квітня 2025 року включно.

При цьому слідчий суддя взяв до уваги твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має позитивні характеристики, проте зауважує на тому, що зазначені обставини не слугували стримуючим фактором для останнього, а також не свідчать про відсутність встановлених вище судом ризиків.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, та відповідно до статті 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , дозволить під час досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, на які посилався прокурор та слідчий та які на теперішній час існують. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не є покаранням за злочин, а його мета дійсно забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої особи.

За змістом частин 1, 2 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись статтями 6, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000079 від 05 лютого 2025 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Південного ТУ ВСП в межах строку досудового розслідування до 06 квітня 2025 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA0005435

Призначення платежу: згідно ухвалу суду від 30.01.2025 року, заставна сума за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суддя: ОСОБА_1 .

У разі внесення застави на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків становить до 06 квітня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1