Справа № 948/848/23
№ провадження 1-кп/646/113/2025
УХВАЛА

27 січня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на особливу тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків. Прокурор просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення застави. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вважає неможливим для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на міцність соціальних зв`язків, бездоганну репутацію. Зазначає, що вказані прокурором ризики є лише припущенням.

Захисник підтримала думку ОСОБА_5 та вважала за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, оскільки він раніше несудимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, до затримання був офіційно працевлаштований, перебував у фактичних шлюбних відносинах, має міцні соціальні зв`язки та є соціально адаптованим, позитивно характеризується за місцем проживання.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали позицію ОСОБА_5 .

При вирішенні заявленого клопотання, суд враховує тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, а також сукупність відомостей про особу обвинуваченого, та вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

За положеннями статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги характер обставин та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, а саме особливо тяжких злочинів проти найвищої соціальної цінності життя людей, наслідком яких стала загибель трьох людей, та вважає, що ОСОБА_5 з урахуванням можливого строку покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, яке йому може бути призначене, в разі визнання винуватості, може переховуватись від суду.

При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під варту.

При оцінці ризику можливого впливу на потерпілих та свідків, суд приймає до уваги, положення частини четвертої статті 95 КПК України, відповідно до яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, тому враховуючи, що не всі свідки на теперішній час допитані, ризик можливого впливу на них є актуальним дотепер.

Щодо посилань сторони захисту на недоведеність підозри, суд зазначає, що остаточна кваліфікація дій та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, що йому інкримінується, підлягають з`ясуванню в процесі судового розгляду, разом з доводами щодо непричетності до окремих дій, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, та їх оцінка у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні буде надана судом з урахуванням достатності та взаємозв`язку під час ухвалення вироку.

Твердження сторони захисту та аргументи щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, не мінімізують наявність вказаних ризиків та не спростовують можливість переховуватися від суду, а також вчинити позапроцесуальний вплив на потерпілих та свідків. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, і не стали достатніми та вагомими стримуючими факторами для обвинуваченого від противоправних дій та не показують можливості розумної довіри до обвинуваченого, настільки, щоб можливо було убезпечити суспільний інтерес у вказаному провадженні від його ушкодження.

Будь-які інші переконливі застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою в матеріалах справи відсутні та не доведені стороною захисту під час розгляду цього клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи тяжкість злочинів, вчинених під час дії воєнного стану, тобто за тяжких обставин, в яких опинилося суспільство, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про необхідність застосування певних заходів забезпечення кримінального провадження, які будуть адекватними порушеному праву на даній стадії процесу у цьому кримінальному провадженні, у якому наявний суспільний інтерес, що полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Підстави для визначення застави відсутні, оскільки внаслідок злочинів настала смерть трьох людей.

Суд зазначає, що доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 331 КПК України, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо неможливості подальшого утримання обвинуваченого під вартою, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3