ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпро матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/12184/21 (провадження № 1-кп/201/196/2024), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853, № 0000043, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 14 грудня 2009 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 06 липня 2010 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 14 жовтня 2011 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2011 року достроково, не відбутий строк 6 місяців 4 дні; 05 квітня 2012 року вироком Саксаганського районного судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі; 23 квітня 2012 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; 13 лютого 2014 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 76, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 02 квітня 2014 року вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 07 травня 2014 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці; 17 листопада 2014 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 17 листопада 2014 року із зали суду на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію»; 27 травня 2015 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 10 днів; 22 червня 2015 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 10 днів; 27 серпня 2015 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений по відбуттю строку покарання 05 липня 2017 року; 26 вересня 2018 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 5 років; 04 грудня 2018 року вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі; 11 лютого 2019 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі; 17 липня 2019 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі; 06 грудня 2019 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі; 22 січня 2020 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі; 04 березня 2020 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч.ч. 1,4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 26 травня 2021 року по відбуттю покарання; 06 грудня 2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 07 грудня 2021 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 22 лютого 2022 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі; 29 серпня 2022 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч.ч. 1,4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 26 жовтня 2022 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 18 травня 2023 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 29 серпня 2023 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 05 грудня 2023 року вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 11 квітня 2024 року вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 04 березня 2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, маючи не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 07 жовтня 2021 року, приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на перехресті вул. Паторжинського та пр. Гагаріна у м. Дніпро, маючи намір, направлений на заволодіння майном шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливу мету, зустрів раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руці якого знаходився мобільний телефон марки «Redmi 8 SapphireBlue, 3GRRAM 32 GBROM». Після чого, реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, ОСОБА_4 попросив у нього для перевірки у тимчасове користування мобільний телефон марки «Redmi 8 SapphireBlue, 3GRRAM 32 GBROM» вартістю 2625,00 гривень, пообіцявши повернути після перевірки, заздалегідь не маючи наміру його насправді повертати, на що малолітній ОСОБА_6 , будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_4 та введеним в оману про його справжні наміри, добровільно передав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi 8 SapphireBlue, 3GRRAM 32 GBROM». Після чого ОСОБА_4 , отримавши у володіння мобільний телефон марки «Redmi 8 SapphireBlue, 3GRRAM 32 GBROM», заздалегідь не маючи наміру його повертати, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи викрадений мобільний телефон в руках, зробивши вигляд, що зателефонував матері неповнолітнього потерпілого та повідомив про факт вилучення мобільного телефону, покинув місце вчинення злочину, утримуючи при собі зазначене майно, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в сумі 2625,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення і особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, при цьому вчинив інкримінований йому злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують його покарання і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, на думку суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 11 квітня 2024 року був засуджений вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави всі документально підтверджені витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року.

Речові докази мобільні телефони марки «Xiaomi Redmi 4A», «MAXVI X850», «Huawei Nova lite 2017» передані на відповідальне зберігання потерпілим залишити за належністю власникам.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150,00 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1