612/111/25, 1-кп/612/20/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

23.12.2024 приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці біля приміщення аптеки «911» за адресою: Харківська обл., Лозівський район, с Близнюки, вул. Свободи, 10, умисно, безпричинно, діючи з хуліганських мотивів, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, тримав в руках предмет, який заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмет схожий на гранату з чекою, яка імітує бойову гранату М67.

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в алкогольному сп`янінні, розпочав конфлікт з перехожими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , використовуючи малозначний привід. В результаті чого в нього виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка полягала у нахабному поводженні. При цьому ОСОБА_4 , діючи з хуліганських мотивів, зухвало, виражаючи свою явну неповагу до суспільства, а саме зневагу до загальновизнаних правил поведінки і моральності, висловив погрози щодо здійснення вибуху за допомогою гранати, які тривали близько 5 хвилин, демонструючи при цьому предмет зовні схожий на гранату та не реагуючи на зауваження сторонніх осіб та працівника поліції. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

З матеріалів провадження вбачається, що між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, була досягнута угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення: у хуліганстві, тобто умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Поряд з цим, прокурор та обвинувачений, за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 4 ст. 296 КК України та узгодили міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у хуліганстві, тобто умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Дана угода укладалась в присутності захисника.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у хуліганстві, тобто умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.

Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом достовірно встановлено, що:

умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обрався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.02.2025 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001366 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Речові докази: два СД-Р диска із записами із натільного відео реєстратора «бодікамера» - зберігати в матеріалах кримінального провадження; страйкбольний пристрій (імітатор гранати ручної) та паперовий пакунок з ватними палочками із змивами - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1