Справа № 182/1371/25
Провадження № 1-кс/0182/246/2025
У Х В А Л А

Іменем України

12.03.2025 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засіння ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 за № 0000230 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, на утриманні нікого не має, депутатом не являється, особою з інвалідністю, особою котра перебуває на соціальному забезпеченні та пенсіонером не являється, військовослужбовця призваного на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає посаду розвідник сапер 4 розвідувальної групи спеціального призначення 14 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та на період несення служби фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 за № 0000230 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10.03.2022, громадянин України ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає посаду розвідник сапер 4 розвідувальної групи спеціального призначення 14 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,».

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 212 від 29.07.2023 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на розвідник сапер 4 розвідувальної групи спеціального призначення 14 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення, який самостійно залишив військову частину.

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи розвідником сапером 4 розвідувальної групи спеціального призначення 14 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення, ВОС 107654А/662 військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_5 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так 24.02.2025 приблизно о 14:20 годин ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 .

У цей же день та час у ОСОБА_5 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв на вулиці поблизу вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 в цей же день тобто 24.02.2024 о 14:30 годині, діючи умисно, скориставшись відсутністю власника автомобіля та інших громадян, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов до автомобіля «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 , де відчинивши двері водія автомобіля, які не були зачинені, проник до салону, де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, завів двигун та поїхав по автодорозі в напрямку міста Покров, Дніпропетровської області, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, незаконно заволодів автомобілем «ИЖ 27175»державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку експертизи № 523 від 25.02.2025 року складає 51160 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_5 заволодівши транспортним засобом, розпорядився ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

26.02.2025 слідчим за погодженням з прокурором прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 289 КК України.

Строки досудового розслідування не закінчилися, перебіг їх спливає 26.04.2025.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6

- показаннями свідка ОСОБА_7

- показаннями свідка ОСОБА_8

- показаннями свідка ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_10

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_7

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_8

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_9

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_10

- протоколом огляду транспортного засобу в ході якого було виявлено та вилучено автомобіля «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 ,

- речовими доказами

- висновком експерта по судово-товарознавчої експертизі

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого він добровільно розповив та показав як він 24.02.2025 року приблизно о 14630 год. незаконно заволодів автомобілем «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на вулиці біля домоволодіння АДРЕСА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив не тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України. За скоєння даного кримінального правопорушення передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, ризиків щодо виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В ході розслідування встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальні правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що свідчить про реальну небезпеку з боку ОСОБА_5 для оточуючих його людей;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5 років, що може спонукати його переховуватися від слідства, прокурора і суду;

3) у ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має, тому наявна обґрунтована необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для останнього до закінчення строків досудового розслідування.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_5 зможе покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого уповноважена особа не зможе реально контролювати виконання більш м`якого запобіжного заходу;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до закінчення строків досудового розслідування.

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі від трьох до п`яти років, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена ч.3 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою свого проживання: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль.

Зобов`язується з`являтись до слідчого за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.

Вислухавши прокурора та підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 289 КК України внесені до ЄРДР 24.02.2025 за № 0000230

26.02.2025 слідчим за погодженням з прокурором прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 289 КК України.

Строки досудового розслідування не закінчилися, перебіг їх спливає 26.04.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні нетяжкого злочину.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6

- показаннями свідка ОСОБА_7

- показаннями свідка ОСОБА_8

- показаннями свідка ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_10

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_7

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_8

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_9

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_10

- протоколом огляду транспортного засобу в ході якого було виявлено та вилучено автомобіля «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 ,

- речовими доказами

- висновком експерта по судово-товарознавчої експертизі

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого він добровільно розповив та показав як він 24.02.2025 року приблизно о 14630 год. незаконно заволодів автомобілем «ИЖ 27175» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на вулиці біля домоволодіння АДРЕСА_3 .

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення /злочину/.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показів.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину.

Крім того, суд бере до уваги, що в провадженні суду перебуває обвинувальний акт №0000703 від 03.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило. Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати також недоцільно, оскільки у підозрюваного немає родичів, які б змогли належним чином контролювати його поведінку та гарантувати виконання підозрюваним умов домашнього арешту.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Що стосується заявленого обвинуваченим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то слідчий вважає за можливе відмовити у його задоволенні, оскільки відомостей щодо неможливого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано.

Крім того, власник житла, в якому наразі проживає ОСОБА_5 до суду не з`явився та думку з приводу поміщення ОСОБА_5 під домашній арешт за цією адресою не висловив, не надав на це згоди.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні нетяжкого злочину, розмір застави визначається від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 420 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_11 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати строк досудового розслідування.

Строк тримання під вартою рахувати з 12.03.2025 року до 26.04.2025 року.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 за № 0000230 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити не більше ніж на строк досудового розслідування, а саме з 12.03.2025 року по 26.04.2025 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 420 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1