Справа № 133/3049/24
Провадження №11-кп/801/303/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000197 від 23.09.2024 за апеляційною скаргою прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Самгородок Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, розлученого, освіта середня спеціальна, працюючого головою фермерського господарства «Агрородина Самгородок», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

В С Т А Н О В И В:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у наступному.

Восени 2019 року, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував в с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області, в ході розмови з невстановленим дізнанням чоловіком виник протиправний умисел, направлений на одержання підробленого офіційного документа - посвідчення тракториста-машиніста, з метою отримання права керування транспортними засобами категорій «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н», уникнувши встановленого законодавством України порядку отримання та використання офіційних документів, встановлених Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - державних служб України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 домовився з невстановленою особою, яка обіцяла за грошову винагороду у розмірі 10 тисяч гривень виготовити на замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста. З метою одержання підробленого посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_8 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти, свою фотокартку та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 05.03.2020.

В подальшому у достовірно невстановлений день та час, в березні 2020 року ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні АТ «Укрпошта» в с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області за адресою: вул. Миру, 21, с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області, отримав поштовим шляхом від вищевказаної невстановленої особи підроблений офіційний документ який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 05.03.2020, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, яке надає право керувати транспортними засобами категорій «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н» на ім`я ОСОБА_8 , маючи намір в подальшому використовувати вказане підроблене посвідчення водія, вчинивши пособницькі дії з підробки офіційного документу.

В подальшому ОСОБА_8 , одержавши підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 05.03.2020, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на його ім`я, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не додержав встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з 2020 року почав використовувати його під час керування транспортним засобом.

Так, 23.09.2024 об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом - комбайном зернозбиральним «Claas dominator», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Миру в с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області, був зупинений тимчасово виконуючого обов`язки інспектора групи безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 .

На вимогу працівника поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_8 , з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування комбайном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_2 від 05.03.2020, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на своє ім`я.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/19262-ДД від 26.09.2024 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 05.03.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_8 та надає право керувати транспортними засобами категорій «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н», не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень-тракториста машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України. Прокурор вказує, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строки давності за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 станом на день ухвалення вироку закінчились, однак безпідставно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а не від покарання, як передбачає ч.5 ст. 74 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами ч.2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно ст. 94 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його винуватості прокурором не оскаржується, а тому в цій частині в апеляційному порядку перевірці не підлягає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора в частині наявності підстав для зміни оскаржуваного вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України, є обґрунтованими та слушними, а тому заслуговують на увагу апеляційного суду, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вірно зроблений висновок, що на день розгляду провадження відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України закінчились строки давності, визначені п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Із системного аналізу вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) вбачається, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного у санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та звільняє його від покарання без визначення його виду та розміру.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.03.2024 (справа № 756/3924/20) та у постанові від 18.06.2020 (справа № 756/6876/19), які згідно з вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, Верховний Суд констатував, що визнання особи винним у вчиненні кримінального правопорушення та звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України саме без визначення його виду і розміру є обґрунтованим та відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, усупереч таким висновкам Верховного Суду оскаржуваним вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2024 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що строки давності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 станом на день ухвалення вироку закінчилися, разом з тим, безпідставно звільнив від кримінальної відповідальності, а не від покарання взагалі, як передбачає ч. 5 ст. 74 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ч. 5 ст. 74 КК України, що є підставою зміни вироку суду першої інстанції на підставі ст. 413 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду від 04.12.2024 стосовно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про звільнення ОСОБА_8 саме від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В резолютивній частині вироку вказати, що за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_8 звільнити від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4