Єдиний унікальний номер 317/6572/24
Провадження № 1-кс/317/64/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000726, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000726, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 12.12.2024 приблизно о 17 годин 30 хвилин ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2101-ІХ та в подальшому продовжено відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебував біля приміщення магазину «Смак», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Садова, 80. У цей же час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства.

Реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до приміщення магазину, розташованого за вищевказаною адресою, де на той момент перебували потерпілі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов з правого боку до ОСОБА_8 , лівою рукою схопив за ліве плече ОСОБА_8 , та з правого рукава куртки в якій був одягнутий дістав предмет схожий на ніж, та спрямував лезо предмету схожого на ніж до шиї ОСОБА_8 та під погрозою застосування до ОСОБА_8 насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, висловив вимогу ОСОБА_7 передати йому 4 пачки цигарок та 2 буханки хліба. В цей час ОСОБА_7 , сприймаючи погрозу ОСОБА_4 , як реальну, не маючи можливості надати допомогу ОСОБА_8 , дістала з-під прилавку, 2 пачки цигарок «LM», дві пачки цигарок «Marlboro» та дві буханки білого нарізного хліба «Хліб Хуторський» та під погрозою застосування насильства до ОСОБА_8 передала їх ОСОБА_4 , які останній взяв та зник з місця вчинення злочину, тим самим отримав можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

13 грудня 2024 року ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

14 грудня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10 лютого 2025 року.

В ході досудового розслідування, з метою встановлення інформації, щодо встановлення наявності зареєстрованого майна на особу підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 40, 93, 170 КПК України, скеровано відповідний запит до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до відповіді Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів відомостей про наявність у ОСОБА_4 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) права власності на майно відсутні.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 408064450, ОСОБА_4 має на праві спільної часткової власності у 1/2 частці житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), загальна площа 54.9 кв.м, житлова площа 34.7 кв.м.

Чинним КК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

На теперішній час у органу досудового розслідування, з метою подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у вигляді накладення арешту на зазначені вище об?єкти нерухомого майна, з позбавленням права на відчуження та розпорядження ним.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є спільною власністю ОСОБА_4 та його сестри ОСОБА_9 . Відтак, накладення арешту на майно ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини будинку, порушить права ОСОБА_9 , оскільки обмежить її у реалізації свого права власності на майно.

Від підозрюваного ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого та захисника підозрюваного, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, аборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на вищевикладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки санкція статті, за якою ОСОБА_4 вручено підозру, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а відтак наразі існує достатньо підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_4 , тому вищевказане майно підлягає арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку стосовно необхідності задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-168, 170-173, 175, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000726, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме: 1/2 об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер 221) загальною площею (кв.м): 54.9, житлова площа (кв.м): 34.7, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши права на відчуження та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1