Провадження № 1-кс/686/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб СУ ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказує, що у листопаді 2023 року отримав лист слідчого від 27.10.2023 №24/М-304 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, з яким не погоджується. Просить зобов`язати слідчого суддю внести заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Розгляд справи у черговий раз було призначено на 10 год. 00 хв. 03.03.2025, про що ОСОБА_4 був завчасно повідомлений у судовому засіданні, яке проводилося 10.02.2025, а також додатково повідомлений, що підтверджується розпискою про вручення йому повідомлення від 18.02.2025.

03.03.2025 скаржник ОСОБА_4 у судове засідання в режимі відео конференції не з`явився.

У судовому засіданні уповноважена особа ДУ «Вінницька установа виконання покарань» - заступник начальника відділу соціально-виховної роботи ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_4 не бажає брати участь у розгляді скарги у зв`язку із мусульманським постом Рамадан, просить відкласти усі судові засідання у справах за його участю.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового розгляду у відсутність скаржника, слідча суддя враховує наступне.

Ч. 3 ст. 306 КПК України установлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Семантичний аналіз зазначеної норми закону дозволяє дійти висновку про те, що розгляд слідчим суддею скарги на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника, тобто альтернативно за участі однієї із зазначених у цій нормі осіб.

Адвокат ОСОБА_3 присутня в судовому засіданні.

Окрім того, слідчою суддею враховано, що за правилами ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

У свою чергу ст. 306 КПК України встановлено скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора - не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

З огляду на це слідча суддя також зазначає, що ОСОБА_4 , подавши до суду скаргу на бездіяльність слідчого, набув статусу заявника та на нього поширюються права, передбачені ч. 2 ст. 60 КПК України.

Разом з тим на заявника також покладаються обов`язки добросовісного користування наданими правами.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його, утримуватися від використання приймів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

За наведених обставин, з урахуванням встановлених стислих строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя, тієї обставини, що скарга перебуває у провадженні суду з 27.11.2023 та, зокрема, у провадженні слідчої судді ОСОБА_1 з 26.11.2024, неодноразово призначалася до розгляду, обізнаність скаржника про дату та час розгляду справи, посилання особи на неможливість участі в судовому розгляді через релігійний піст, який до того ж є тривалим у часі, свідчить про нехтування процесуальними правами, а тому, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення судового розгляду, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності ОСОБА_4 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , оскільки положення ч.3 ст.306 КПК України передбачають альтернативну можливість присутності особи, яка подала скаргу чи її представника.

Дослідивши матеріали скарги та копії матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 04.09.2023 звертався до ГПУ із заявою - повідомленням про злочин, у якій виклав факти, які свідчать про вчинення, на його думку, злочинів нотаріусом м. Хмельницького Оксанюк, гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заступником начальника Хмельницького УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , начальником ЗВ УМВСУ в Хмельницькій області з приводу привласнення кв. АДРЕСА_1 .

Також указував на невиконання вказаними особами судових рішень у справах № 686/6958/15-к від 12.06.2015, № 686/9243/14-к від 20.06.2014, № 686/9243/14-к від 26.12.2014, № 686/962/14-ц від 25.04.2014, №674/1764/16-ц.

27.10.2023 за результатами перевірки заяви ОСОБА_4 слідчою ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 складено висновок, у якому зазначено, що 16.10.2023 за вх. М-304 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшло повторне звернення ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, а також з приводу можливих неправомірних дій окремих працівників СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області. За вказаним звернення проведено перевірку, під час якої факти порушень службової дисципліни окремими працівниками СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не знайшли підтвердження. Питання, які порушуються у повторному зверненні від 04.09.2023, яке надійшло до СУ ГУНП в Хмельницькій області 16.10.2023 за вх. № М-304 є одними і тими ж, які вже вирішені під час проведення перевірки

27.10.2023 ОСОБА_4 заступником начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 було направлено повідомлення № 24/М-304, у якому зазначено, що під час перевірки встановлено, що 12.09.2023 за вх.№ 671 на адресу СУ ГУНП в Хмельницькій області надходила заява ОСОБА_4 від 14.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення аналогічного змісту, проведено перевірку та встановлено, що факти порушень службової дисципліни окремими працівниками СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не знайшли підтвердження. Окрім того, зазначено, що питання, які порушуються у повторному зверненні від 04.09.2023, яке надійшло до СУ ГУНП в Хмельницькій області 16.10.2023 за вх. № М-304 є одними і тими ж, які вже вирішені під час проведення перевірки.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, п. 2 ч. 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У ході розгляду скарги слідчою суддею встановлено, що бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , у якій викладалися аналогічні по своїй суті аргументи, уже була предметом судового розгляду та ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2024 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.09.2024 у справі № 686/32544/23 (провадження № 11-сс/4820/261/24) ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката без задоволення.

Окрім того, у ході судового розгляду скарги з`ясовано, що ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2020, постановленою у справі № 686/21086/20, уже було зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_4 (М-4540), у якій останній викладав факти, що свідчать про привласнення його квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , незаконне заволодіння його майном, невиконання судових рішень у справах № 686/6958/15-к від 12.06.2015, № 686/9243/14-к від 20.06.2014, № 686/9243/14-к від 26.12.2014, № 686/962/14-ц від 25.04.2014.

На виконання означеної ухвали ТУ ДБР, розташованим у м. Хмельницькому, було зареєстровано кримінальне провадження № 0001322 від 08.12.2020, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

Отже право скаржника на ініціювання кримінального провадження вказаним судовим рішенням було відновлене, за указаними відомостями уже проводилося досудове розслідування, а тому відсутні підстави для повторного внесення відомостей до ЄРДР за аналогічними фактами.

Таким чином, зазначена у заяві ОСОБА_4 інформація про факт можливого вчинення кримінального правопорушення була предметом дослідження у ході розгляду скарг слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, а відомості щодо привласнення квартири ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та незаконного заволодіння його майном були предметом досудового розслідування.

Слідчим суддею не встановлено підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, а тому представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

З огляду на викладене, у задоволенні даної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя