Номер провадження:1-в/521/1139/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, про розгляд подання за його відсутності.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити та привести вирок у відповідність до закону.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.3,4 ч.3 ст. 76 КК України;

- вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року за ч.3, ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2019 рік та 2021 рік становило відповідно 1921 грн. та 2270 грн.

Судовим розглядом встановлено, що Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року ОСОБА_4 засуджений ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.3,4 ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив: 08.01.2019 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн.; 03.12.2019 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 6000 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., тобто на дату вчинення цих кримінальних правопорушень розмір спричиненої матеріальної шкоди за епізодом від 08.01.2019 року не перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян; за епізодом від 03.12.2019 року перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний вирок відносно ОСОБА_4 потрібно залишити без змін та вважати засудженим за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.3,4 ч.3 ст. 76 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року за ч.3, ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив: 07.07.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 600 грн.; 07.07.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2300 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., тобто на дату вчинення цих кримінальних правопорушень розмір спричиненої матеріальної шкоди за першим епізодом від 07.07.2021 року не перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян; за другим епізодом від 07.07.2021 року перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрібно вважати засудженим за вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Виключити у вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за першим епізодом кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України.

В іншій частині вказаний вирок залишити без змін.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за першим епізодом за ч.3 ст.185 КК України вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі

Виключити у вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за першим епізодом ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати покарання, не відбуте ним за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року у виді позбавлення волі строком на 5 років та остаточно визначитийому покаранняу видіпозбавлення воліна строк-5(п`ять)років 6(шість)місяців.

В іншій частині вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1