СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000386 від 14.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000386, яке вилучено під час проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) повідомлення Київської міської державної адміністрації КП «Київтранспарксервіс» 31-21, видане на ім`я ОСОБА_7 , посада: заступник начальника відділу договірної роботи та розгляду звернень юридичного управління дійсна до 31.12.2021;

2) Мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Galaxy S10 lite» S/N НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000386 від 14.11.2023.

За твердженням сторони обвинувачення, комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", , юридична адреса: м. Київ, вул. Леонтовича, 6, та фактична адреса: м. Київ, вул. Копилівська, 67/10, створене згідно з рішенням Київради від 15.03.07 №261/922 «Про створення комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс». Підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва. Підприємство підпорядковане, підзвітне та підконтрольне Головному управлінню транспорту, зв?язку та інформатизації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

На підставі розпорядження №409 Київської міського голови КМДА від 04.08.2022 громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий на роботу на посаду директора Підприємства, в період з 04.08.2022 по 19.07.2023.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше серпня 2022 року, в умовах воєнного стану ОСОБА_7 досяг попередньої згоди з директором підприємства ОСОБА_6 , щодо усунення ним перешкод у розтраті бюджетних коштів фонду заробітної плати працівників Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», шляхом фіктивного ОСОБА_7 , на посаді заступника начальника відділу договірної роботи та розгляду звернень юридичного управління Підприємства, та нарахування заробітної плати останньому без фактичного виконання працівником будь якої роботи на підприємстві та відсутності на робочому місці впродовж робочого часу.

19.12.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України.

19.12.2024 проведено невідкладний обшук за адресою місця проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 - в ході якого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

19.12.2024 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000386.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

У шість судових засідань слідчий не прибув, повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З матеріалів клопотання про арешт майна вбачається, що 19 грудня 2024 року проведено невідкладний обшук, під час якого вилучено майно, на яке сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арешт.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Так, у матеріалах клопотання відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст.173 КПК Укр аїни визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відтак, правомірність та обґрунтованість такого арешту визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами кримінального правопорушення, що розслідується, та належним мотивуванням клопотання.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Враховуючи фактично не підтримання слідчим поданого стороною обвинувачення клопотання про арешт майна, а також те, що стороною обвинувачення не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, крім того, обшук, під час якого вилучено майно, на яке за думкою сторони обвинувачення необхідно накласти арешт, не легалізовано слідчим суддею, відтак у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000386 від 14.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1