Справа № 296/1809/25
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

20 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0000707, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0000707, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000707, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка у минулому притягувалась до кримінальної відповідальності, не бажаючи ставати на шлях виправлення та не підкорюючись вимогам чинного законодавства України та загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед осіб із схильністю до вчинення злочинів та злочинного способу життя, як особа зі статусом суб`єкта злочинного впливу.

Користуючись здобутим авторитетом, останній у точно не встановлений період часу, але не пізніше ніж з січня 2024 року по 29.10.2024, поширював на території м. Бердичів, Житомирської області злочинний вплив, взявши на себе серед іншого функцію вирішення конфліктів та спірних ситуацій, отримання незаконних прибутків шляхом забезпечення так званого захисту за зверненням окремих осіб.

Одночасно із цим, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не раніше 19.09.2024 та місці, ОСОБА_9 дізнався про те, що раніше знайома йому ОСОБА_10 потребує вирішення конфліктної ситуації, що склалася між нею та ОСОБА_11 .

Розуміючи, що самостійно остання вирішити вказаний конфлікт не має можливості, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на звернення до особи, яка може здійснити злочинний вплив, з метою застосування такого впливу.

З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що раніше знайомий йому ОСОБА_8 має вплив на злочинне середовище та авторитет серед осіб, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, може здійснювати злочинний вплив, зокрема вплив на злочинну діяльність на території м. Бердичів тощо, 19.09.2024 близько 10 год., перебуваючи в салоні транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припаркований по вул. Низгірецька у м. Бердичів Житомирської області, висловив останньому прохання застосувати такий вплив для позитивного вирішення вказаного вище конфлікту.

В свою чергу, ОСОБА_8 , дізнавшись про вказану ситуацію, погодившись на пропозицію ОСОБА_9 , вирішив скористатись нею з метою укріплення власного кримінального авторитету та одночасного отримання незаконного прибутку, шляхом вимагання грошових коштів за нібито вирішення спірної ситуації на підконтрольній йому території.

З метою більш ефективного та швидкого досягнення зазначеного умислу, ОСОБА_8 , використовуючи свій вплив у злочинному середовищі, залучив до незаконної діяльності раніше судимого мешканця м. Бердичів ОСОБА_5

19.09.2024 близько 18 год., перебуваючи на території гаражного кооперативу по вул. Червона в м. Бердичеві, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , посилаючись на свій статус у злочинному середовищі, повідомив ОСОБА_10 , що він нібито вирішить її проблемну ситуацію та одночасно із цим в усній формі висловив вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 50000 гривень.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 20.09.2024 близько 10 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, прибули за місцем роботи ОСОБА_11 до будинку АДРЕСА_2 . У ході розмови ОСОБА_8 , посилаючись на свій статус та вплив у злочинному середовищі, висловлюючи погрози насильства, змусив ОСОБА_11 сісти до автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому вже знаходилась ОСОБА_10 .

Побоюючись за власне життя та здоров`я, ОСОБА_11 , перебуваючи в умовах психологічного тиску, діючи поза межами добровільної волі, виконав вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та, як наслідок, перебуваючи в салоні транспортного засобу, не мав можливості вільно пересуватися через погрозу можливого застосування насильства відносно нього.

Не припиняючи своїх злочинних дій, співучасники відвезли ОСОБА_11 в лісовий масив неподалік від вул. Низгірецька, м. Бердичів Житомирської області, та продовжуючи обмежувати свободу його переміщення, рішучим та агресивним тоном висловили ОСОБА_11 вимогу у передачі ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 27 000 гривень протягом одного місяця.

Після цього, з метою залякування потерпілого, виконання ним незаконних вимог, ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 два удари долонею правої руки по обличчю та, знявши з себе шкіряний пояс, наніс ним один удар по спині потерпілого.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_11 відмовився виконувати незаконні вимоги, ОСОБА_5 дістав із вищевказаного транспортного засобу предмет, схожий на вогнепальну зброю та продовжуючи висловлювати незаконні вимоги, здійснив постріл в напрямку ніг ОСОБА_11 .

Перебуваючи під психологічним та фізичним тиском, будучи позбавленим волі, реально сприймаючи попередні висловлені йому погрози, ОСОБА_11 погодився на незаконні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

У цей же день, 20.09.2024, близько 15 год., не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, прибули за місцем проживання ОСОБА_10 та у автомобілі «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , препарованому біля будинку 121 по вул. Низгірецькій у м. Бердичів Житомирської області, в черговий раз рішучим та агресивним тоном повторно висловили ОСОБА_10 вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі 50000 гривень. Крім того, ОСОБА_5 висловив погрозу застосування насильства відносно потерпілої, у разі невиконання нею цієї вимоги.

Цього ж дня близько 19 години ОСОБА_10 , пебубуваючи поруч із будинком 121 по вул. Низгірецькій у м. Бердичів Житомирської області, знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, будучи свідком спричинення співучасниками фізичного болю ОСОБА_12 , передала ОСОБА_8 частину грошових коштів в сумі 5000 гривень.

21.09.2024, близько 16 год., не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований неподалік місця проживання останньої по АДРЕСА_3 , в черговий раз рішучим та агресивним тоном, повторно висловив ОСОБА_10 вимогу у передачі йому решти грошових коштів, в загальній сумі 45000 гривень, встановивши кінцевий термін до 15.10.2024, а також наголосив потерпілій на обов`язок у приховуванні факту вимагання від інших осіб та правоохоронних органів, після чого висловив погрозу застосування насильства відносно потерпілої, у разі невиконання нею цих вимог.

20.10.2024 о 13 год. 44 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 121, під час зустрічі з ОСОБА_8 на його вимогу присіла до автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, де була змушена виконати вказані незаконні вимоги та передала останньому частину грошових кошти в сумі 5000 гривень.

Після цього, 29.10.2024 о 13 год. 02 хв. ОСОБА_10 , знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 121, під час зустрічі з ОСОБА_8 на його вимогу сіла до автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, де ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у черговий раз повторно висловили погрози застосування насильства над потерпілою, а також розголошення відомостей, які потерпіла бажає зберегти в таємниці. У цей час ОСОБА_10 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, передала ОСОБА_8 на їх вимоги грошові кошти в сумі 10000 гривень, після чого злочинна діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_13 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

31.10.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/10098/24 підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 27.12.2024.

31.10.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/10097/24 підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 27.12.2024.

20.12.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

24.12.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/11809/24 продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 28.02.2025.

25.12.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/11808/24 підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 23.02.2025.

18.02.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України вказаних вище злочинів, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування. Даний факт підтверджується тим, що останній офіційно ніде не працює, раніше судимий.

Ризик знищення, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки повне коло причетних до вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі встановлюється, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність відповідного ризику у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, продовжуватиме контактувати з іншими невстановленими на даний час особами та в подальшому повторно вчиняти протиправні дії, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав та просив його задовільнити. Так прокурор вказував, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України є обгрунтованою. Ризики, що були встановленні слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. Наразі, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, а тому саме утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, без визначення розміру застави є доцільним та виправданим.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у визначений період доби, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працює, відсутність намірів переховування.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування 03.12.2024 в ЄРДР внесено відомості за № 0000707, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України, це підтверджується в своїй совокупності:

- Протоколом заяви про вивчення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ;

- Протоколами допитів потерпілої ОСОБА_10 від 26.09.2024, 28.10.2024, 29.10.2024, 30.10.2024;

- Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.10.2024;

- Протоколом про результати здійснення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж із застосуванням відповідних технічних засобів відбору та фіксації змісту інформації відносно ОСОБА_8 від 22.10.2024;

- Протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_15 від 28.10.2024;

- Протокол огляду та вручення грошових коштів від 29.10.2024;

- Протоколом про закінчення контролю за вивченням злочину відкритим фіксуванням від 29.10.2024;

- Протокол затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 29.10.2024;

- Протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 29.10.2024;

- Протоколом обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час якого вилучено грошові кошти у сумі 10 000 грн. отриманих від ОСОБА_10 від 29.10.2024;

- Протоколами про результати здійснення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж із застосуванням відповідних технічних засобів відбору та фіксації змісту інформації відносно ОСОБА_8 від 22.10.2024, 30.10.2024, 21.11.2024;

- Протоколами про результати здійснення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_8 від 22.10.2024, 30.10.2024, 08.11.2024;

- Протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_8 від 22.10.2024, 30.11.2024; 08.11.2024;

- Протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-, контроль особи відносно ОСОБА_8 від 08.11.2024;

- Протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_5 від 08.11.2024;

- Протоколом заяви про вивчення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 08.11.2024;

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 08.11.2024;

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 08.11.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.11.2024;

Отже, слідчий суддя вважає підозра ОСОБА_5 за ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні № 0000707, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024 обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; (2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового слідчства чи суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів - один з яких є нетяжким (ч.2 ст.146 КК України) а інший особливо тяжким ( ч.4 ст.189 КК України ) санкціястаття якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушеннявсе ж таки може переховуватись від органу досудового розслідування. Доказів, що він має міцні соціальні зв`язки не надано, а однієї лише позитивної характеристики не достатньо

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що цей ризик станом на 20.02.2024 відпав оскільки досудове слідство завершено 18.02.2024 та матеріали кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України відкриті сторонам.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Цей ризик продовжує зберігатися, оскільки підозрюваний знайомий з потерпілими та свідками та може спробувати чинити на тиск з метою ухилення від кримінальної відповідальності

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Злочини у яких підозрюється ОСОБА_5 вчинений з корисливих мотивів, з метою отримати грошові кошти, підозрюваний офіційно ніде не працює, доказів що він має хоч будь-який заробіток слідчому судді не надано,отже, слідчий суддя вважає, що він дійсно може спробувати вчинити інший злочин з метою отримання прибутку, а відтак і ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує.

Отже прокурором під час рогляду клопотання доведено слідчому судді, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України обґрунтована. Ризики за п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати існують. При цьому, не потрібні докази що вони вже існують реально, оскільки мета їх попередити, а не констатувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наразі прокурор довів слідчому судді, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, що продовжують існувати.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя врахував і надані сторонами кримінального характеризуючі дані, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені під час судового розгляду клопотання; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим за ч.4 ст.189 КК України - позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, підозрюваний є молодим чоловіком - 40 років, тяжких захворювань, які б були перешкодою в утриманні в СІЗО він не має, отже він може утримуватися в умовах ізоляції від суспільства, зокрема і в СІЗО за потреби.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

При цьому слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, що ризикам здатен запобігти домашній арешт в нічний час, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та виглядають непереконливо, оскільки обгрунтовані лише потребою працювати для можливості утримання 3 дітей.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.3 ст. 197 КПК України) .

Ухвалою Корольовського районного суду від 24.12.2024 у справі №296/11809/24 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 28.02.2025 включно.

18.02.2024 досудове розслідування було завершено та сторнам в порядку ст.290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування, які складають лише 4 томи.

Клопотання сторони захисту, щодо продовження дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, а саме до 28.02.2024 слідчий суддя відхиляє, оскільки цілком очевидним є факт, що за сім днів підозрювані не встигнуть ознайомитися з матеріалами досудового розслідування так як на 20.02.2024 ОСОБА_13 ознайомився лише з декількома аркушами першого тому.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що доцільним та необхідним є продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строком 30 днів, а саме до 21.03.2025 року включно.

Розмір застави не визначається в даному конкретному випадку на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України оскільки слідчий суддя врахував, що злочини за ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України у яких обгрунтовано підозрюють ОСОБА_5 вчинений групою осіб - двох з яких повідомлено про підозру, серед них і ОСОБА_5 , злочини вчинено з корисливих мотивів із застосуванням насильства відносно потерпілих.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити застосувати до підозрюваного за ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0000707 від 26.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, протягом 30 днів, тобто до 21 березня 2025 року включно.

В задоволенні клопотань сторони захисту про пом`якшення запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 до домашнього арешту у визначений період доби - відмовити

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 25 лютого 2025 року о 16-45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1