Провадження № 1-в/359/644/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року за ч. 1 ст. 263, ст. 128 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років,

про зарахуванням судом строку попереднього ув`язнення в термін покарання, -

в с т а н о в и в:

15.11.2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення до терміну призначеного покарання в термін покарання, оскільки судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не було вирішено питання про зарахування терміну тримання ОСОБА_5 під вартою в попередньому ув`язненні під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004820 з моменту взяття під варту згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2018 року до звільнення з - під варти після внесення застави.

Захисник та засуджений в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала з приводу задоволення клопотання адвоката.

Представник колонії в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Суд, заслухавши сторони судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 128, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Початок строку відбування покарання суд першої інстанції вирішив обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.01.2023 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року стосовно ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. На підставі ч. 5 cт. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного цим вироком за cт. 128 КК України у зв 'язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 cт. 49 КК України. Виключено з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 cт. 70 КК України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 cт. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. У решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року залишено без змін.

23 травня 2023 року ОСОБА_5 було взято під варту та поміщено до Київського слідчого ізолятора, а в подальшому етаповано до Бориспільської виправної колонії № 119, де на даний час ОСОБА_5 відбуває покарання.

Таким чином, початок відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі - 23.05.2023 року, кінець строку відбування покарання - 23.05.2028 року.

В той же час, вищевказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не було вирішено питання про зарахування терміну тримання ОСОБА_5 під вартою в попередньому ув`язнені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004820 з моменту взяття під варту згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2018 року до звільнення з-під варти після внесення застави.

Так, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2018 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 12 серпня 2018 року в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2018 року було продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 14.09.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2018 року було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на строк 60 діб, тобто до 08.11.2018 року включно та було визначено відносно підозрюваного ОСОБА_5 заставу.

В подальшому у зв`язку із внесенням застави згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2018 року ОСОБА_5 було звільнено з-під варти.

Відповідно до листа Ізолятора тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.10.2024 року, ОСОБА_5 був поміщений до ITT 15.06.2018 року о 23 год. 10 хв. на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва в порядку ст. 191 КПК України, у тому числі на підставі процесуального рішення, винесеного згідно ст. 42, 110 КПК України та ст. 2, 7, 8, 19, 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 року. Крім того, ОСОБА_5 вибув за межі ITT до ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України 02.07.2018 року о 12. год. 10 хв. разом із матеріалами справи та особистими речами.

Відповідно до інформації наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 11.11.2024 року, 14.06.2018 року ОСОБА_5 був затриманий Святошинським УП ГУНП у м. Києві за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 128 КК України. 02.07.2018 року ОСОБА_5 був поміщений до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», а 12.09.2018 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2018 року під заставу у розмірі 52 860 грн.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-ХІІ від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року в справі № 180/746/16-к Верховний Суд дійшов висновку, що при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838 - VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046 - VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Згідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року підлягає зарахуванню період його попереднього ув`язнення з 14.06.2018 року по 12.09.2018 року, з розрахунку що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 72 ч.5 КК України, ст. 374, 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року за ч. 1 ст. 263, ст. 128 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, - у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення та утримання під вартою, починаючи з 14.06.2018 року по 12.09.2018 року, з розрахунку що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 16.12.2024 року.

Суддя ОСОБА_1