Справа № 947/5431/25
Провадження № 1-кс/947/3016/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001341 від 28.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новомиколаївка, Комінтернівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працююого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001341 від 28.10.2024, за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - усі дії, включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів, психотропних речовин, чи переробку наркотичних засобів і психотропних речовин, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин, або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини.

Досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_4 в порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP без мети збуту, в особливо великих розмірах.

З метою реалізації злочинного умислу, кінцевий результат якого спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дати, час, місця та обставини, у невстановленої особи придбав два прозорих полімерних пакетах із застібками з кристалічною речовиною блідо-бежевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP,після чого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав зберігати зазначену психотропну речовину при собі в кармані куртки, без мети збуту.

Так, 18.02.2025 в період часу з 19:37 години до 22:52 години в порядку

ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого під час особистого обшуку ОСОБА_4 в кармані його куртки виявлено два прозорих полімерних пакети із застібками з кристалічною речовиною блідо-бежевого кольору, загальною масою 62,816г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, з загальним кількісним вмістом PVP становить 47,363г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великого розміру психотропної речовини, який останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

За вищевикладених обставин, 19.02.2025 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 було затримано органом досудового розслідвання та повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропної речовими в особливо великих розмірах без мети збуту.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

На запитання слідчого судді повідомив, що у даному клопотанні на даний час не встановлені особи свідків.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на те, що підзахисного було затримано з порушення норм КПК України, оскільки є відомості щодо доставлення, затримання та перебування підзахисного на території Обласного збірного пункту в період з 18.02.2025 по 19.02.2025 вдень. В протоколі. Крім того, у протоколі обшуку від 18.02.2025 не зафіксовано затримання ОСОБА_4 декількома невідомими особами у цивільному та військовому одязі. Таким чином, захисник стверджував, що ОСОБА_4 був незаконно затриманий 18.02.2025, не будучи на той час підозрюваним, а протокол затримання був складений та підписаний на добу пізніше моменту реального затримання 18.02.2025. На думку адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_4 має бути звільнений негайно у залі суду, оскільки 60-годинний термін затримання (з 18.02.2025 о 19:30) сплинув 21.02.2025 о 07:30, а 72-годинний сплине 21.02.2025 о 19:30. Адвокат ОСОБА_5 також зазначив, що клопотання сторони обвинувачення необґрунтованим та недостатньо вмотивованим. Захисник просив звернути увагу на наявність у ОСОБА_4 сім`ї, зокрема останній має на утриманні бабусі похилого віку, крім того, він є учасником замісної підтримувальній терапії із застосуванням препарату метадон. Заявлений стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для ОСОБА_4 . У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, просив застосувати у вигляді домашнього арешту у нічний час. Долучив письмові заперечення з додатками, які просив врахувати.

Підозрюваний з підозрою не погодився, щодо запобіжного заходу підтримав захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

19.02.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 18.12.2024, передбаченої ст. 263 КПК України зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, під час якого зафіксовано розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про незаконне виготовлення, придбання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин; протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 23.12.2024, передбаченої ст. 269 КПК України спостереження за особою у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування та спеціальних технічних засобів для спостереження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , під час якого зафіксовано, що ОСОБА_7 на автомобілі «Рено Дастер», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав на польову дорогу вздовж лісосмуги, яка знаходиться неподалік с. Іллічанка Одеської області, де зупинився та забрав з кущів дві коробки сірого кольору та поклав до багажного відділення свого автомобіля та поїхав до місця роботи ОСОБА_4 ; протоколом обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистого обшуку ОСОБА_4 в кармані його куртки виявлено два прозорих полімерних пакети із застібками з кристалічною речовиною блідо-бежевого кольору, загальною масою 62,816г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, з загальним кількісним вмістом PVP становить 47,363г; висновком експерта від 19.02.2025 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, тобто є кримінально- караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 309КК України, і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_4 підозрюється незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах без мети збуту. На перманентність даної діяльності вказує те, що в ході обшуку за місцем мешкання останнього було виявлено та вилучено небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, з загальним кількісним вмістом PVP становить 47,363г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великого розміру психотропної речовини, , а також протоколи негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_4 .

Все вищевказане в сукупності обґрунтовує ризик переховування.

Крім того, слідчий суддя враховує специфіку кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, які є предметом даного кримінального провадження, з огляду на що досудове розслідування передбачає проведення слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей, які на даний час ще не виявлені та не вилучені, а тому є вірогідність того, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення в частині існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки до матеріалів даного клопотання не долучено відповідних протоколів допиту свідків, як і не зазначено чи в рамках даного кримінального провадження взагалі наявні особи з відповідним процесуальним статусом, на яких може впливати ОСОБА_4 .

При цьому, слідчий суддя враховує, що існування ризику впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_7 , обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні.

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Крім того, знову ж таки з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри за фактом інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, в тому числі висновками експертів, на яких останній може здійснювати незаконний вплив з метою подальшого уникнення від ймовірної кримінальної відповідальності.

Водночас, що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані доводи сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-які відомості, які б могли свідчити про наявність схильності підозрюваного до можливого вчинення інших кримінальних правопорушень у слідчого судді на теперішній час відсутні. За таких обставин, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування в рамках даного кримінального провадження означеного ризику, а відповідні посилання сторони обвинувачення є безпідставними.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, твердження захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту у нічний час не знайши підтвердження в судовому засіданні.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя відхиляє доводи захисника щодо необхідності звільнення ОСОБА_4 в залі суду.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до долученого протоколу затримання ОСОБА_4 було затримано 19.02.2025, тобто під час воєнного стану, який був введений 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022.

Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану визначено положеннями кримінально-процесуального закону, а саме ст. 615 КПК України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 615 КПК України встановлено, що у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Слідчий суддя акцентує увагу, що необхідними умовами для затримання особи на підставі наведених положень п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, є: (1) дія на відповідній території правового режиму воєнного стану; (2) наявність визначених підстав для затримання, передбачених ст. 208 КПК України, або ж наявності достатніх підстав припускати, що можлива втеча підозрюваної особи з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Як вище зазначалося, в рамках даного судово-контрольного провадження відносно підозрюваного слідчим суддею був встановлений відповідний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведених обставин, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, як вони викладені у клопотанні сторони обвинувачення та були повідомлені прокурором в судовому засіданні, зокрема в зв`язку з дією на території України правового режиму воєнного стану та достатності у сторони обвинувачення підстав вважати, що внаслідок повідомлення про підозру ОСОБА_4 може ухилитися від кримінальної відповідальності, шляхом здійснення втечі, слідчий суддя вважає, що затримання підозрюваного в рамках такого кримінального провадження відбулося з дотримання наведених вище положень кримінального процесуального закону.

Додатково слідчий суддя зауважує, що долучений протокол затримання від 19.02.2025 не містить жодних відомостей щодо зауважень підозрюваного та/або його захисника.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що сторона захисту додатково може реалізувати своє право на оскарження проведеного затримання підозрюваного у відповідності до вимог ст. 206 КПК України, шляхом подачі відповідної скарги.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а також наявних в рамках означеного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Слідчий суддя звертає увагу захисника, що підозрюваний у разі погіршення стану здоров`я може звернутися до медичної частини у слідчому ізоляторі.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 18.04.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 18.04.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_7 щодо обставин даного кримінального провадження;

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1