н/п 1-кс/953/267/25
"09" січня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представників власників майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
08.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому прокурор просить
У ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи комунального підприємства Богодухівської міської ради на території Харківської області за попередньою змовою з ФОП, в умовах воєнного стану, в 2024 році здійснили привласнення коштів місцевого бюджету під час виконання договору про закупівлю товару шляхом сплати грошових коштів за безтоварну операцію.
Таким чином, органом досудового розслідування було виявлено факт привласнення бюджетних грошових коштів у розмірі 328 000 грн., в умовах воєнного стану, посадовими особами КП «Господар» Богодухівської міської ради Харківської області за попередньої з посадовими особами Богодухівської міської ради та фізичною особою-підприємцем. Так, між КП «Господар» в особі директора ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_9 16.10.2024 було підписано договір на поставку 1000 тонн піску на суму 328 000 грн., місце поставки товару територія КП «Господар» за адресою: м. Богодухів, вул. Григорія Сковороди, 9. Строк поставки до 01.11.2024.
При цьому, протягом квітня-вересня 2024 року, Богодухівським міським головою ОСОБА_8 , за участю та сприянням заступників Богодухівського міського голови ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та службових осіб СФГ «Промінь», було організовано протиправний, беззвітний видобуток піску на території Богодухівської громади на комунальній техніці та техніці СФГ «Промінь», який у подальшому доставлявся на територію КП «Господар» за адресою: м. Богодухів, вул. Григорія Сковороди, 9, де зберігається на даний час.
Під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно службових осіб Богодухівської міської ради Харківської області та ФОП ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду проводились негласні слідчі (розшукові) дій, за результатами яких складено відповідні протоколи.
Так, відповідно до протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій задокументовано розмови вищезазначених осіб щодо виконання договору №330-Б від 16.10.2024.
Предмети, вилучені 19.12.2024 під час обшуку, відповідно до критеріїв, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадження, так як зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є об`єктом кримінально противоправних дій, тобто відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
Таким чином, метою накладення арешту вилученого 19.12.2024 під час обшуку майна, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Сторона обвинувачення зазначає, що предмети вилучені 19.12.2024 під час проведення обшуку відповідають критеріям ст.ст. 98, 170 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_8 на вимогу слідчого було надано для огляду мобільний телефон без обмеження доступу, будь-яка інформація корисна слідству виявлена не була, тому підстави вилучення мобільного телефону були відсутні. Богодухівський міський голова ОСОБА_8 є добровольцем Добровольчого формування територіальної громади (ДФТГ), яке є підрозділом військової частини НОМЕР_15 . Відповідно до Відомості закріплення зброї за особовим складом особового складу ДФТГ Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області та Витягом з Книги видачі зброї та боєприпасів Богодухівському ДФТГ вказана зброя була отримана ОСОБА_8 на законних підставах, що також підтверджується Карткою на право носіння зброї та боєприпасів на період проведення бойових дій №251. Про надлишок виявлених патронів та ручних гранат ОСОБА_8 доповідав командиру ДФТГ рапортом від 19.12.2024. Відповідно ухвали слідчого судді надано дозвіл слідчому в тому числі на виявлення та вилучення грошових коштів отриманих злочинним шляхом. Слідчим не наведено будь-яких даних на підтвердження того, що вилучені кошти отримані злочинним шляхом, натомість вилучені грошові кошти декларувалися ОСОБА_8 в передбаченому законом порядку протягом 2020 2023 років. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати орган розслідування повернути вилучене майно ОСОБА_8 .
Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуків:

- автомобіля RENAUL DUSTER НОМЕР_1 , яким користується заступник Богодухівського міського голови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який належить на праві власності ВК Богодухівської МР Харківської області;

- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та де проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- квартири за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_17 та де проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26-27, 28-29, 50-51).

Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчий суддя вказав виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення документів щодо взаємовідносин між КП «Господар» Богодухівської міської ради Харківської області () та ФОП ОСОБА_9 з приводу постачання піску, чорнових записів, електронних носіїв інформації, мобільних терміналів, планшетів, комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків планшетів, тощо), засобів зв`язку, Sim-карток, магнітних носіїв інформації, грошових коштів отриманих злочинним шляхом та предметів, які можуть свідчити про причетність осіб до вчинення розслідуваного злочину.

19.12.2024 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024, згідно протоколів обшуків, проведено обшуки:

- автомобіля RENAUL DUSTER НОМЕР_1 , з 06.55 год до 08.03 год;

- за адресою: АДРЕСА_2 , з 06.58 год до 12.32 год;

- за адресою: АДРЕСА_3 , з 07.16 год. до 11.59 год.,

та в ході яких, згідно протоколів обшуків від 19.12.2024 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 22-25, 30-38, 39-46).

24.12.2024 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло дев`ять клопотань прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 , в якому прокурор просив накласти арешт (у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування) на предмети, які були вилучені 19.12.2024 під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 13.12.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (т. 1 а.с. 58-59, 94-95, 301-302 справа №953/10862/24 н/п1-кс/953/106/25).

Згідно копії розписки, вказані копії ухвал отримані прокурором ОСОБА_3 27.12.2024 о 16.00 год. (т. 1 а.с. 57, 93, 300 справа №953/10862/24 н/п1-кс/953/106/25).

31.12.2024 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло дев`ять клопотань прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 , в якому прокурор просив накласти арешт (у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування) на предмети, які були вилучені 19.12.2024 під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2025 клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 13.12.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна, вилученого 19.12.2024 під час проведення обшуку: автомобіля RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 ; за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_3 , повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (а.с. 52-69).

Згідно копії розписки, вказана копія ухвали отримана прокурором ОСОБА_3 07.01.2025 о 15.00 год. (а.с. 70).

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.

За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, стороною обвинувачення протягом 48 годин після вилучення в ході обшуків 19.12.2024 майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, з дотриманням вимог ст. 116 КПК України, клопотання про арешт майна надійшли до канцелярії Київського районного суду м. Харкова, та ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 вказані клопотання повернуті прокурору для усунення недоліків, які отримані прокурором 27.12.2024.

В подальшому 30.12.2024 засобами поштового зв`язку направлено 9 клопотань прокурора про накладення арешту на майно, та 31.12.2024 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, поштою надійшли клопотання прокурора, в яких сторона обвинувачення просила накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході обшуків 19.12.2024 за вище зазначеними адресами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2025 три клопотання повернуті прокурору для усунення недоліків, яка отримана прокурором 07.01.2025.

За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як встановлено слідчим суддею, 08.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання прокурора, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході обшуків 19.12.2024 за вище зазначеними адресами.

Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення обшуків за вказаними в клопотанні адресами має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, в цій частині підлягають задоволенню.

На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даній частині клопотань.

Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання особам, у яких було вилучено зазначені в клопотанні мобільні телефони, флеш носій, відповідно, після здійснення їх огляду із залученням спеціаліста (експерта), зняття виявленої інформації на електронних носіях експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних мобільних телефонах, флеш носії відповідно, для залучення до матеріалів кримінального провадження № 0001406 від 13.12.2023, до 02.02.2025 включно, та попередити таких осіб про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого, прокурора обов`язок з 03.02.2025 повернути вказані мобільні телефони, флеш носій відповідно їх власникам (особам, у яких воно було вилучено, відповідно), та у відповідності до цього визначити місце зберігання вказаного майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Щодо пояснень представників власників майна про походження грошових коштів та недоцільність накладення арешту на них, слідчий суддя зазначає наступне.

Метою проведення обшуків в ухвалах слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024 вказано виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення документів щодо взаємовідносин між КП «Господар» Богодухівської міської ради Харківської області () та ФОП ОСОБА_9 з приводу постачання піску, чорнових записів, електронних носіїв інформації, мобільних терміналів, планшетів, комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків планшетів, тощо), засобів зв`язку, Sim-карток, магнітних носіїв інформації, грошових коштів отриманих злочинним шляхом та предметів, які можуть свідчити про причетність осіб до вчинення розслідуваного злочину.

В ході проведення обшуків 19.12.2024 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2024, 12.12.2024, згідно протоколів обшуків, вилучено в тому числі зазначені в клопотанні грошові кошти.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 про визнання предметів речовими доказами та передачу від 20.12.2024 вилучені під час обшуків 19.12.2024 предмети і документи, в тому числі вказані в клопотання грошові кошти визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні №0001406 від 13.12.2023 (а.с. 13-21).

Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування заходу забезпечення, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Накладення арешту на вилучені кошти, сприятиме досягненню дієвості цього провадження та виконанню його завдань.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим та в подальшому, якщо відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та в разі не підтвердження набуття вилучених грошових коштів незаконним шляхом, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

Ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 13.12.2023 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна кожне задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.12.2024 під час проведення обшуку автомобіля RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: мобільний телефон ZTE 8810 Imei НОМЕР_2 , Imei НОМЕР_3 , із сім картками мобільного оператора з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон iPhone 12 , imei: НОМЕР_6 ; картку на право носіння зброї та боєприпасів №251 на ОСОБА_8 Серія А №166; предмети схожі на боєприпаси 5.45 на 39 у кількості 27 шт.; 4 запали: УДЗ с-63-87, УДЗ с-1-92, УДЗ 334-51-88, УДЗ з частковим номером 34; 2 гранати РГО: РГО А-ІХ-1 107-90-87 та РГО А-ІХ-1 107 0-8; 2 гранати РГН: РГН 254-96-85, РГН зі стертим номером; предмети схожі на боєприпаси 5.45 на 39 у кількості 764 шт.; предмет схожий на пістолет ТТ НОМЕР_8 , 1943 р.в. та два магазини до нього; предмети схожі на боєприпаси 7.62 на 25 у кількості 48 шт.; предмет схожий на автомат АК-74 НОМЕР_9 ; два предмети схожі на штик ножі; грошові кошти у сумі 20100 доларів США до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: грошові кошти загальною сумою 20 120 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 201 штука та купюрами номіналом 20 доларів США у кількості 1 штука; грошові кошти загальною сумою 5 000 євро купюрами номіналом 100 євро у кількості 45 купюр та купюрами номіналом 50 євро у кількості 10 штук; мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Note 10+ (IMEI1 НОМЕР_10 IMEI2 НОМЕР_11 ); флеш-носій сірого кольору із надписами «SanDisk», «32 GB», «BMW», «SDCZ74» до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання всіх вказаних вище мобільних телефонів, флеш-носій визначити СУ ГУ НП в Харківській області - до 02 лютого 2025 року включно, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення їх огляду, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, для залучення до матеріалів кримінального провадження №0001406 від 13.12.2023, а з 03 лютого 2025 року - зобов`язати слідчого передати на відповідальне зберігання всі вказані вище мобільні телефони, флеш-носій особам, у яких воно було вилучено, та попередити таких осіб про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Визначити місцем зберігання арештованих грошових коштів - банківську установу, з якою СУ ГУНП в Харківській області укладено договір.

Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» - в матеріалах кримінального провадження №0001406 від 13.12.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1