Номер провадження:1-кс/521/589/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року м. Одеса
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.10.2024 року на автомобіль «KIA SOUL» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, заперечував проти повного скасування арешту майна, просив скасувати арешт в частині користування.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи думки сторін, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Так, при вирішенні питання про скасування арешту, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.10.2024 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль «KIA SOUL» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та на автомобіль «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Відповідно до ухвали слідчого судді застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, застосовано з метою збереження та дослідженні речових доказів.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя враховуючи, що на час розгляду клопотання орган досудового розслідування не заперечує проти скасування арештумайна в частині користування майном його власником, досудове розслідування триває, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки необхідність в забороні користування володільцем своїм майном відпала, а тому відпала необхідність в застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 09.10.2024 року, як заходу забезпечення кримінального провадження в частині користування цим майном. Оскільки остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийняте та з метою використання арештованого майна як доказу, накладений арешт майна у кримінальному провадженні в частині заборони розпорядження цим майном слід залишити.
Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, слідчий суддя враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані з його зберіганням, є різновидом процесуальних витрат. Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України речові докази у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, можуть знаходитися у спеціальних місцях зберігання. За загальним правилом речові докази зберігаються протягом усього часу кримінального провадження.
В такому випадку зберігання автомобіля регулюється «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104.
Відповідно до п.20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Відповідно до ст.123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім того, відповідно до п.32 вказаного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.
Відповідно до ст.123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки автомобіль був вилучений та переданий на зберігання на штраф майданчик за рішенням слідчого в рамках кримінального провадження як речовий доказ у кримінальному провадженні, то витрати за його зберігання відповідно до наведеного Порядку здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. Відповідно до наведених вимог ст.174 КПК України ухвалою слідчого судді арешт майна може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування та слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо витрат, пов`язаних із зберіганням реових доказів.
Керуючись ст. ст. 132, 170,173, 174 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2024 року на автомобіль «KIA SOUL» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 в частині заборони користування майном.
Арешт вказаного майна в частині заборони розпорядження цим майном - залишити без змін.
У задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.
Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому та прокурору.
Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1