Справа №760/6337/25 1-кс/760/4019/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000069 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на вилучене майно, яке вилучено 07.03.2025 в ході обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суд м. Києва ОСОБА_4 , винесла ухвалу (справа №760/3566/25, 1-кс/760/2717/25) у кримінальному проваджені за №0000069 від 24.02.2024, а саме на:

- Мобільний телефон марки «SPARK», який поміщено до спец пакету PSP1223337;

- Мобільний телефон марки «Sony Xperia», який поміщено до спец пакету PSP1223339;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , яку поміщено до спец пакету PSP1223338;

- Договір (заява про приєднання банківського рахунку» № НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету PSP2097285;

- Мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Xiomi», мобільний телефон марки «Huawei», які поміщено до спец. пакету CRI1274958.

На обґрунтування клопотання зазначила, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали кримінального провадження №0000069 від 24.02.2024 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до змісту яких встановлено, що до ВП 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка 13.02.2024 шляхом обману (шахрайство) зловживаючи довірою ОСОБА_5 в беседі в мережі «Фейсбук» з користувачем на ім`я ОСОБА_6 ввів останню в оману під вигаданим приводом оформлення документів для працевлаштуванням за кордон, а саме до країни Бельгії з метою отримання від неї грошових коштів переслідуючи мету заволодіння ними та обернення їх на свою користь, під вигаданим приводом оформлення документів для працевлаштування на роботу ОСОБА_5 будучи введеною в оману, щодо дійсних намірів, невстановленої особи, довіряючи їй, діючи відповідно до вказівок невстановленої особи, вважаючи що переказує грошові кошти за оформлення документів зі своєї банківської картки НОМЕР_3 добровільно перерахувала грошові кошти на загальну суму 8, 251 грн., на банківську карту яку вказала невстановлена особа, а саме НОМЕР_4 , однак документи зроблені так і не були, грошові кошти не повернуті. Протиправними діями невстановленої особи ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на суму 8,251 грн.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_5 , яка повідомила наступне: 08.02.2024 року вона знаходилась вдома. Так в мобільному телефоні в месенджері «Фейсбуці» на сторінці ОСОБА_6 , побачила оголошення на працевлаштування в країну Бельгію.

Надалі потерпіла зв?язалась з невстановленою особою в месенджері «Вайбер» по номеру мобільного телефону, який був вказаний у «Фейсбуці» НОМЕР_5 почавши спілкуватись з даного приводу. Так, 12.02.2024 року чоловік на ім?я ОСОБА_6 , попросив в месенжджері «Вайбер» потерпілої особисті документи для того щоб зробити документи для виїзду за кордон до Бельгії та повідомив, що потрібно скинути грошові кошти у розмірі 196 євро на банківський картку № НОМЕР_4 . ОСОБА_5 із вказаною умовами погодилась та відправила йому особисті документи повідомивши, що грошові кошти відправить на наступний день так як вона має сумніви. В подальшому 13.02.2024 потерпіла перерахувала свої грошові кошти у розмірі 8,251 грн. із банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 на банківську картку № НОМЕР_4 , яка відкрита в АТ КБ «ПриватБанк» на ім?я ОСОБА_6 .

Також в ході листування із потерпілою гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за номером НОМЕР_7 у соціальних мережах «WhatsApp» та «Viber, була надано фото та знімки екранів із невстановленою особою, яка представилась на ім`я ОСОБА_7 .

В ході дізнання 18 березня 2024 року було отримано ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду в ході тимчасового доступу до речей та документів в АТ КБ «ПриватБанк» було вилучено диску на якому знаходиться 2 гір-архіви, а саме 8161752 та 74632. В ході огляду вилучених документів, а саме анкети належної перевірки клієнта-фізичної особи АТ КБ «ПриватБанк», було встановлено, що картка за номером № НОМЕР_4 імітована на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ на підставі якого здійснювалась ідентифікація особи електронний паспорт громадянина України номер № НОМЕР_8 , орган що видав 3215, виданий 15.02.2021 та дійсний 15.02.2025, номер запису в ЄДДР 938, ідентифікаційний код (РНОКПП) НОМЕР_9 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фінансовий номер НОМЕР_10 .

Крім того згідно отриманих документів встановлено, що потерпіла 13.02.2024 року переказала грошові кошти на загальну суму у розмірі 8 210 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_4 з якого проводиться зняття грошових коштів у розмірі 20000 грн. 2024-02-13 17:19 год. за адресою: ТРЦ Мармелад, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154.

Згідно з відповіді №759/02/25 від 06.02.2025 Бучанської міської ради комунального підприємства «БУЧАНСЬКИЙ СЕРВІС-ЦЕНТР ДОКУМЕНТ» за даними, (станом на 01.01.2013 р.) які містяться в інвентаризаційній справа №759 реєстрових книг, право власності на будинок АДРЕСА_1 ) зареєстровано:

- 1/3 за ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Ірпінською ДНК від 09.01.1999 року, реєстраційний номер 3-74, зареєстровано в Ірпінському БТІ, книга № 8 сторінка № 11 реєстровий № 1953 від 12.01.1999р.

- 2/3 за ОСОБА_8 , на підставі договору дарування, посвідченого Ірпінською ДНК від 20.03.1999 року, реєстраційний номер 3-1194, зареєстровано в Ірпінському БТІ, книга № 8 сторінка № 11 реєстровий № 1953 від 26.03.1999р.

Окрім цього, до відділу дізнання надійшов рапорт ДОП ВП №2 Солом`янського УП ГУНП у м. Києва, про те що здійснюючи аналіз бази «АРМОР» (Автоматизованого Робочого Місця Оперативного Робітника) по особі гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення місцезнаходження було виявлено адресу: АДРЕСА_1 . Надалі здійснивши виїзд за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , було виявлено що останній дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір?ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Так, 13.02.2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , винесла ухвалу (справа №760/3566/25, 1-кс/760/2717/25) про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який на право власності належить ОСОБА_8 з метою виявлення банківської картки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № НОМЕР_4 , на яку 13.02.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувала 8210 гривень для здійснення процедури з оформлення працевлаштування за кордон, документів мобільних телефонів, електронних та магнітних носіїв інформації, комп`ютерів, ноутбуків, планшетних комп`ютерів, блокнотів, зошитів, які містять інформацію, щодо обставин вчинення кримінального провадження.

07.03.2025 року було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , (справа №760/3566/25, 1-кс/760/2717/25) від 13.02.2025 року, під час обшуку було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «SPARK», який поміщено до спец пакету PSP1223337;

- Мобільний телефон марки «Sony Xperia», який поміщено до спец пакету PSP1223339;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , яку поміщено до спец пакету PSP1223338;

- Договір (заява про приєднання банківського рахунку» № НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету PSP2097285;

- Мобільний телефон марки Samsung, мобільний телефон марки «Xiomi», які поміщено до спец. пакету CRI 1274958.

Вилучене 07.03.2025 майно згідно протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 84 КПК України постановою дізнавача від 07.03.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000069 від 24.02.2024.

Вищевказані речі є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна та для проведення подальшого експертного дослідження, для якого необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Прокурор подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила їх задовольнити.

Володілець майна подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали кримінального провадження №0000069 від 24.02.2024 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

13.02.2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , винесла ухвалу (справа №760/3566/25, 1-кс/760/2717/25) про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який на право власності належить ОСОБА_8 з метою виявлення банківської картки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № НОМЕР_4 , на яку 13.02.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувала 8210 гривень для здійснення процедури з оформлення працевлаштування за кордон, документів мобільних телефонів, електронних та магнітних носіїв інформації, комп`ютерів, ноутбуків, планшетних комп`ютерів, блокнотів, зошитів, які містять інформацію, щодо обставин вчинення кримінального провадження.

07.03.2025 року було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , (справа №760/3566/25, 1-кс/760/2717/25) від 13.02.2025 року, під час обшуку було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «SPARK», який поміщено до спец пакету PSP1223337;

- Мобільний телефон марки «Sony Xperia», який поміщено до спец пакету PSP1223339;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , яку поміщено до спец пакету PSP1223338;

- Договір (заява про приєднання банківського рахунку» № НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету PSP2097285;

- Мобільний телефон марки Samsung, мобільний телефон марки «Xiomi», які поміщено до спец. пакету CRI 1274958;

Вилучене 07.03.2025 майно згідно протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 84 КПК України постановою дізнавача від 07.03.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000069 від 24.02.2024.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000069.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000069 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 07.03.2025 в ході обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , у кримінальному проваджені за №0000069 від 24.02.2024, а саме на:

- Мобільний телефон марки «SPARK», який поміщено до спец пакету PSP1223337;

- Мобільний телефон марки «Sony Xperia», який поміщено до спец пакету PSP1223339;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , яку поміщено до спец пакету PSP1223338;

- Договір (заява про приєднання банківського рахунку» № НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету PSP2097285;

- Мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Xiomi», мобільний телефон марки «Huawei», які поміщено до спец. пакету CRI1274958.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1