справа № 208/3428/23
№ провадження 1-кп/208/137/24
ВИРОК

Іменем України

17 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000095 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянин України, освіта не повна вища, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 20.45 годині 29.03.2021 року, ОСОБА_4 будучі в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_7 знаходився за місцем їх тимчасового мешкання, в квартирі АДРЕСА_2 , де між ними раптово виникла словесна сварка.

В процесі сварки, приблизно о 21.30 годині цього ж дня, у ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , раптово виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тому смерті.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, приблизно о 21.30 годині цього ж дня знаходячись в зазначеній вище квартирі, схопив кухонний ніж та утримуючи його у своїй правій руці, діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом заподіяння удару ножем в область розташування життєво важливих органів людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки і свідомо допускаючи їх настання, наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_9 .

Зазначеним ударом ножем ОСОБА_8 спричинив поранення грудної клітини ОСОБА_9 з ушкодженням серця та лівої легені яке супроводжувалось внутрішньо-плевральною та зовнішньою кровотечею, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

Зазначене поранення відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавше смерть ОСОБА_9 , яка настала в період 20.42 - 22.42 години 29.03.2021 року.

Після скоєного, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вбивстві не визнав повністю та пояснив наступне.

В зазначений в обвинувачені період, він приїхав у м. Кам`янське, де у складі бригади виконував будівельні роботи. Фірма, яка організовувала роботи винайняла трьохкімнатну квартиру. В одній кімнаті мешкали дві жінки, в інший окремо мешкав прораб ОСОБА_10 , і в третій кімнаті мешкав він, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

На роботі ОСОБА_13 постійно відпускав на його адресу шпильки.

В зазначений в обвинуваченні час він прийшов в квартиру. Зимодра сидів п`яний та не мав змоги якось оцінити ситуацію. ОСОБА_9 також перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Між ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 стався конфлікт, під час якого вони вдвох стали його бити. Обидва хлопця були крупніші за нього фізично. ОСОБА_14 бив його кулаком по голові. ОСОБА_9 також насідав на нього, бив. Він став переживати за своє життя, хотів вирватись та рефлекторно захищаючись схопив зі стола ніж та став ним відмахуватись. В цей час перед ним був тільки ОСОБА_9 , а ОСОБА_14 стояв в проході. Переживаючи за своє життя він бив навідмаш, не дивлячись куди. Був у стані афекту. Почув, що ніж ударив, після чого побачив кров, яка капала йому на руки. ОСОБА_14 став кричати на його адресу нецензурною лайкою. Злякавшись, він сказав викликати «швидку», поклав ніж та втік з квартири.

Внаслідок побиття у нього були тілесні ушкодження: почорнівши вуха, розбита губа, на голові крововиливи, шишки. Приїхавши додому в м. Запоріжжя він поспілкувався з матір`ю, після чого пішов. Надалі мешкав в м. Запоріжжя, вів звичайний спосіб життя, ні від кого не переховувався, не знав, що його розшукує поліція.

З приводу тілесних ушкоджень, внаслідок його побиття ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , до лікарні він не звертався.

Вину не визнає, так як з його боку це була самооборона від нападу двох сильніших за нього чоловіків.

Хоча ОСОБА_8 свою вину не визнав, вона встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними та належними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що в березні 2021 року будівельна фірма організувала ремонтні роботи в м. Кам`янське. Він був керівником цієї бригади. Фірма знімала їм трьохкімнатну квартиру. В одній кімнаті мешкали дві жінки, окремо мешкав він, а в третій кімнаті мешкали ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_8 . З усіма у нього були робочі стосунки. Сварок в бригаді не було.

В день події, він відпочивав в своїй кімнаті. Додому прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , при цьому у останнього під оком був синець. Хлопці були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 був дуже п`яний. ОСОБА_9 став їх підстьобувати, казав, що ОСОБА_8 не заступився за Зимодра. На цьому підґрунті між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почалась словесна сварка. Він неодноразово виходив зі своєї кімнати, робив їм зауваження, казав про пізній час. Знов сказавши, щоб вони лягали відпочивати, він пішов до своєї кімнати. Потім до нього в кімнату зайшов скривавлений ОСОБА_9 . У ОСОБА_13 лилась кров з лівої частини грудей. За ОСОБА_9 йшов ОСОБА_8 з ножем в руці. Цей ніж великий, кухонний, приблизно 20 см. довжиною, та належав йому ( ОСОБА_18 ) Він не пам`ятає, чи були сліди на ножі. Він закрив двері та став їх утримувати, бо ОСОБА_8 почав їх вибивати. Вважає, що ОСОБА_8 хотів і його вбити. Далі, він побачив, що ОСОБА_9 лежить та вже не подає ознак життя. Через двері, він крикнув дівчатам в сусідню кімнату, щоб викликали «швидку», бо ОСОБА_13 помер. Почувши про смерть ОСОБА_9 , ОСОБА_8 втік з квартири.

Самого удару ножем він не бачив. Ніж лежав на кухні. Ніяких ударів ОСОБА_8 він не наносив.

З ним проводились впізнання по фото, проводили слідчий експеримент, який записувався на відео;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що в зазначений час він працював в м. Кам`янське, їм фірма орендувала трьохкімнатну квартиру. В одній кімнаті мешкали 2 жінки, в іншій ОСОБА_10 , а в третій він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В квартирі їх кімната була сумісна з кухнею. Обвинуваченого ОСОБА_8 знає. Відносини нормальні. Загиблого ОСОБА_9 також знав. Відносин робочі. До цих подій ніхто ні з ким не сварився.

В день подій він був дуже п`яний та погано пам`ятає події. Додому його привів ОСОБА_8 . Пам`ятає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали сваритися. Він в цей час сидів на ліжку біля вікна. У них з початку була словесна сварка, з приводу чого він не пам`ятає. Потім вони стали битись. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за комплекцією були майже однакові. З початку ОСОБА_8 відбивався, а потім схопив кухонний ніж та ударив ОСОБА_9 в серце. Події відбувались в проході, і сам удар він не бачив. ОСОБА_20 був в своїй кімнаті, і після удару ОСОБА_9 забіг до нього. Він почув як ОСОБА_21 кричав, що ОСОБА_9 помер, після чого ОСОБА_8 пішов з квартири. Все сталося дуже швидко. ОСОБА_20 ні з ким не сварився та не бився.

З ним проводився слідчий експеримент. Він розповів те, що пам`ятає;

- витягом з ЄРДР від 29.03.2021 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України, з фабулою, що приблизно о 22.59 годині 29.03.2021 року, по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 умисно спричинив ножове поранення ОСОБА_7 , який помер (т.2 а.с.1);

- протоколом огляду місця події та тіла ОСОБА_7 , яким зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, виявлено та вилучені змиви слідів, відбиток взуття, вилучено одяг, ніж кухонний, зафіксовано загальний зовнішній вигляд, та виявлене тілесне ушкодження тіла у вигляді ножового проникаючого поранення в області грудної клітини, фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 8-25);

- висновком судово-медичної експертизи № 393-Е від 30.03.2021 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_7 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені, яке супроводжувалось внутрішньо-плевральною та зовнішньою кровотечею, що призвело до розвитку гострої крововтрати, про що свідчить наявність вищезазначених пошкоджень та морфологічні ознаки, виявлені при дослідженні трупу (островчасті трупні плями, 500 мл рідкої темно-червоної крові в лівій плевральній порожнині, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи на внутрішній оболонці серця та на сосочкових м?язах)

При дослідженні трупа знайдено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені (рана веретеноподібної форми, при зведені країв лінійної форми, краї рани рівні, не осадженні, верхній кінець закруглений, нижній гостро кутовий, стінки рани рівні, рана переходе в раневий канал направо, з переду назад, декілька знизу вверх, з ушкодженням міжреберних м?язів, 5-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки, лівого шлуночку серця, кореня лівої легені), які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавше смерть - (п. п. 2.1.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року)

Враховуючи характер рани на передній поверхні грудної клітки зліва, перевагу глибини раневого каналу над довжиною експерт вважає, що поранення є колото-різане, виникло внаслідок дії плоского, колючо-ріжучого предмета з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 35,0 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,5-2,0 мм.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки виникло не задовго (за декілька хвилин) до настання смерті, про що свідчіть ступень вираженності прижиттєвої реакції.

Рана в області внутрішнього кінця лівої надбрівної дуги, синець овальної форми та тлі якого дугоподібні садна в області лівого передпліччя, садно на лівому колінному суглобі, садна на задній поверхні правої вушної раковини - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п. п. 2.3.5. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року), виникли незадовго (за декілька десятків хвилин) до настання смерті та в прямому причинному зв?язку з настанням смерті не знаходяться.

Рана в області внутрішнього кінця лівої надбрівної дуги, садно на лівому колінному суглобі, садна на задній поверхні правої вушної раковини, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею.

Синець овальної форми та тлі якого дугоподібні садна в області лівого передпліччя, виник внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та є характерними для виникнення внаслідок дії зубів людини.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені перебуває в прямому причинному зв?язку з настанням смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові із концентрації 2,52%, що відповідає сильному алкогольному сп?янінню, стосовно до живої особи.

Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бугиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

При житті страждав гіпертрофію та дистрофію міокарда, жирову дистрофію печінки, хронічний активний гепатит, дистрофію нирок.

Враховуючи стан трупних явищ під час огляду трупа на місці події «...Трупні полями фіолетово-синюшні, островчасті ... зникають та відновлюють своє забарвлення через 18-22сек. (00:42 30.03.2021), температура +22,7°С. При термометрії в прямій кишці температура +36,5°C...» та під час дослідження трупа в морзі „... Трупні плями островчаті... блідніють та відновлюють свій колір через 12-13 хвилин (12:15 годин 30.03.21 року)...» експерт вважає, що смерть його настала близько 2-4-х годин до моменту огляду трупа на місці події, що відповідає близько 20.42 22.42 годин 29.03.2021 року.

При судово-імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_7 - встановлена група крові 0 з ізогемаглютиніном анти - А і анти В за ізосерологічною системою АВ. (т.2 а.с. 33-40);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 як чоловіка, який 29.03.2021 року, приблизно о 22.00 годині, за адресою: АДРЕСА_4 , словесно конфліктував з ОСОБА_22 та після чого намагався наздогнати останнього з ножем, в результаті останній був вбитий в квартирі (т.2 а.с. 75-77);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 як чоловіка, який 29.03.2021 року, в вечірній час, за адресою: АДРЕСА_4 , наніс чоловіку на ім`я ОСОБА_13 один чи два удари ножем в область ребер, в результаті чого настала смерть останнього, фотознімками до даної слідчої дії (т.4 а.с. 28-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 як чоловіка, який 29.03.2021 року, приблизно о 22.00 годині, за адресою: АДРЕСА_4 , словесно конфліктував з ОСОБА_22 та після чого останній був вбитий ножем в квартирі (т.2 а.с. 82-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 на місце вчинення кримінального правопорушення, розповів про обставини, які відбувалися 29.03.2021 року, за адресою: в АДРЕСА_4 .

Пройшовши в квартиру, він зупинився в першій кімнаті, яка знаходиться по коридору з правої сторони, в якій він мешкав. Зазначив, що відпочивав в своїй кімнаті в той день. В сусідній кімнаті, яка знаходиться з лівої сторони, відпочивали жінки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , в третій кімнаті знаходився ОСОБА_27 . Коли всі відпочивали, прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_16 в стані алкогольного сп`яніння, які мешкали разом з ОСОБА_9 в одній кімнаті. ОСОБА_8 почав сваритися з ОСОБА_9 . Зимодра мовчав, оскільки був в сильному алкогольному сп`яніння. Предметом сварки, начебто було те, що Зимодра побили, а ОСОБА_8 не захистив. Почався словесний конфлікт. Він неодноразово виходив с кімнати та робив зауваження, але вони не реагували. В черговий раз коли він хотів вийти з кімнати, забіг ОСОБА_9 , у якого в районі грудної клітини була кров. Побачивши в коридорі ОСОБА_8 з ножем в руках, він став тримати двері зі сторони кімнати, щоб останній не зайшов.

За допомогою макету ножа він продемонстрував рух ОСОБА_8 до його кімнати, тримаючи ніж в правій руці.

ОСОБА_9 лежав в його кімнаті, він кричав викликати швидку. Після цього ОСОБА_8 вибіг з квартири. Фото знімками до даної слідчої дії (т.2 а.с.124-129);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 на місці вчинення кримінального правопорушення, розповів про обставини, які відбувалися 29.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_4 .

Пройшовши до зазначеної квартири, свідок вказав на кімнату в якій він проживав, а під час подій сидів на ліжку. Разом, в цій кімнаті в зазначений час вживав з ОСОБА_8 спиртні напої. В кімнаті він мешкав з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В квартирі мешкали дві жінки ОСОБА_25 ті ОСОБА_26 , а також прораб ОСОБА_28 .

Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почався словесний конфлікт, з приводу що начебто ОСОБА_8 його не захистив, коли його (Зимодра) напередодні побили. Після чого ОСОБА_8 взяв ніж зі стола, який знаходився в тій же кімнаті по відношенню до свідка на момент подій по ліву сторону.

За допомогою макету ножа продемонстрував механізм прямого удару ножа, зафіксувавши його в області грудної клітини з лівої сторони.

ОСОБА_9 побіг до кімнати ОСОБА_14 , слідом за ним йшов ОСОБА_8 . Він не бачив далі подій, оскільки залишався сидіти на ліжку, але зрозумів, що ОСОБА_14 утримує двері. Чув як ОСОБА_14 кричав, щоб викликали швидку, та що ОСОБА_9 помер. Після цього ОСОБА_8 одразу втік.

ОСОБА_8 більше ніяких тілесних пошкоджень ОСОБА_9 не причиняв, удар наніс один. Фото знімками до даної слідчої дії (т.2 а.с. 130-136);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 393-Е від 01.04.2021 року, відповідно до якого, наявність накладань підсохлої, буро-червоної рідини, що нагадує кров, яка в області лівого передпліччя та передній поверхні обох гомілок має вигляд вертикальних потоків, можуть свідчить проте, що потерпілий ОСОБА_7 в момент отримання проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки перебував положенні близькому до вертикального.

Після отримання даних ушкоджень потерпілий міг здійснювати активні дії (кричати, пересуватися)

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки виникло не задовго (за декілька хвилин) до настання смерті, про що свідчіть ступень вираженності прижиттєвої реакції.

Рана в області внутрішнього кінця лівої надбрівної дуги, синець овальної форми та тлі якого дугоподібні садна в області лівого передпліччя, садно на лівому колінному суглобі, садна на задній поверхні правої вушної раковини - виникли незадовго (за декілька десятків хвилин) до настання смерті.

Не виключно, що садно на передній поверхні лівого коліна суглобу могло виникнути при падінні з висоти особистого зросту.

Характер пошкоджень, їх локалізація та кількість - свідчать про те, що пошкоджена могли виникнути одночасно (одномиттево)

Характер пошкоджень і локалізація та кількість - свідчать проте, що проникаюче колото-різане поранення грудної клітки могло виникнути при механізмі і взаєморозташуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як вказано в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 . Механізм утворення решти пошкоджень при проведення слідчого експерименту не вказаний (т.2 а.с.138-139);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 271 від 07.04.2022 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 158-159);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 271/1 від 07.04.2021 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження трьох марлевих тампонах встановлена наявність крові людини.

При серологічному дослідженні слідів крові на трьох марлевих тампонах встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на трьох марлевих тампонах і з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_7 , сліди крові можливо належать потерпілому ОСОБА_7 , груповій характеристиці крові якого властиві антиген Н і ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, або за умов, якщо на трьох марлевих тампонах, в слідах крові об?єктів №1,3 можлива суміш крові осіб з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, домішок крові ОСОБА_7 також не виключається (т.2 а.с.161-163);

- висновком судово-криміналістичної експертизи № 420-МК від 02.04.2021 року, відповідно до якого пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва від трупа ОСОБА_7 могло бути заподіяне представленого на експертизу ножа (т.2 а.с.166-171);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 638/849-БД від 10.03.2023 року, відповідно до якого, отримані результати дослідження не виключають можливість походження слідів крові на клинку представленого ножа від чоловіка (чоловіків) з групою крові 0 з ізогемаглю-тинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО, яким у даному випадку є потерпілий ОСОБА_7 , враховуючи групову приналежність його крові. Результати дослідження слідів крові на клинку ножа виключають можливість присутності крові підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки антиген В, який є основним групоспецифічним для групової належності крові, при проведеному дослідженні не виявлений (т.4 а.с.8-10)

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 188 від 29.03.2023 року, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає.

Іспитовий у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т.4 а.с. 23-27)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Позиція сторони захисту полягає в тому, що ОСОБА_8 били двоє фізично крупніших чоловіків ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , і обвинувачений перебуваючи в стані необхідної оборони, випадковим предметом, яким виявився ніж, при обороні наніс потерпілому один удар, від якого той помер.

Під час проведення слідчого експерименту 20.03.2023 року, ОСОБА_4 на місці вчинення кримінального правопорушення, розповів про обставини, які відбувалися 29.03.2021 року, за адресою: в АДРЕСА_4 .

Зазначив, що він в той день вживав спиртні напої разом з Зимодра в кафе. Під час розпиття спиртних напоїв, Зимодра вийшов на вулицю покурити, та довго не повертався. Оскільки ОСОБА_17 не місцевий, він вийшов його шукати. Ніде не найшов та пішов до будинку де вони проживають, це було недалеко. Знайшов його біля під`їзду побитого. На питання, хто його побив, він не міг відповісти. Вони зайшли до квартири. В квартирі знаходилися прораб ОСОБА_21 , ОСОБА_9 та дві жінки. Він подумав, що це хлопці його побили, та почав обурюватися. ОСОБА_29 , вийшов з кімнати та почав в грубій формі розмовляти з ним. Вони мешкали в одній кімнаті він, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Жінки мешкали в іншій кімнаті, ОСОБА_30 в третій кімнаті один. ОСОБА_21 вийшов зі своєї кімнати та почав його бити, удари приходили в вухо, в область голови. ОСОБА_9 також почав наносити удари. Бив у вухо та в ділянку голови, тому що обличчя він встигав ще прикривати. Він великий хлопець досить порівняно з ним за габаритами. В цей час Зимодра сидів на ліжку.

Ну просто завдавав йому ударів у голову, ти че там, раз, ну конкретно... Серію ударів. Серія ударів була до 5-7 ударів. Ну, оскільки його там двадцять кілограм ваги, йому вистачило цих ударів. ОСОБА_17 сидів у стані шоку, бо в нього й так там під оком було синець. ОСОБА_13 підірвався у цей момент із ліжка. Він думав, що він ліз рознімати. Може, так він і хотів спочатку. Але оскільки він почав ухилятися від ударів і ще стояв на ногах, він вирішив допомогти своєму прорабу оскільки вони дуже добре дружили, він мав на нього вплив. ОСОБА_13 із іншого боку почав завдавати удари.

Тут стійка була, він напівприсів та оперся на стійку, ухилявся туди, почав втрачати рівновагу.

ОСОБА_21 почав завдавати йому удари лівою рукою, а правою ОСОБА_13 наносив йому удар в голову від якого в нього почала паморочиться голова. І оскільки він обперся об стійку, він схопив перший предмет, що попався на стійці, це був ніж. ОСОБА_13 був на відстані витягнутої руки.

Він завдав удару на відмашку. Навіть не дивився, куди він бив.

Кудись потрапив у людину, ну точно не в область обличчя, він злякався і це було рефлекторно. Він побачив кров на підлозі, на ножі. Злякався, почув крики, погрози ОСОБА_21 . Він поклав ножа, злякався, повернувся, тут був передпокій, висів одяг, він просто одягнув куртку і пішов. Він боявся фізичної розправи від ОСОБА_21 , він навіть не знав, ну може йому в руку потрапив, знаєте куди там чим. Він не дивився куди і не впізнав би, бо він його одразу затяг до кімнати. Він пішов з квартири (т.4 а.с. 40-45)

Зазначені пояснення обвинуваченого суд розцінює як обрану лінію захисту, що є його відповідним правом.

За висновком судово-медичної експертизи № 393-Е-1 від 10.04.2023 року, характер та локалізація проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ОСОБА_9 могло виникнути за механізмом та при взаєморозташуванні потерпілого та нападника, як вказано в протоколі слідчого експерименту з ОСОБА_8 , а саме стоячи обличчям один до одного при ударі ножем, що знаходився в правій кисті в область лівої половини грудної клітини (т.4 а.с. 49-51)

Висновки додаткових експертиз по слідчим експериментам з свідком Зимодра та обвинуваченим співпадають у можливості виникнення тілесного ушкодження у загиблого при зазначених ними обставинах, що є цілком логічним, так як взаєморозташування потерпілого та нападника по ним залишається незмінним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснила суду, що обвинувачений її син.

Їй відомо, що він працював весною 2021 року в м. Кам`янське на будівництві, яку запропонував його товариш. Також їй відомо, що він орендував квартиру. Він приїхав до неї додому в м. Запоріжжя весь побитий. Було надірвано вухо, шишка на голові. Вона йому казала, звернутися до поліції, на що він сказав, що сам розбереться. Він побув трохи, хвилин 30 та пішов.

В цей день приїхала поліція, шукали сина. Працівники поліції казали, з приводу чого шукають її сина, що хлопець знаходиться в реанімації, а потім повідомили, що він помер. Після вона телефонувала до сина, але він не відповідав.

У сина багато друзів, він багатьом допомагає. Може трохи випити, але він добра людина, все терпить, а потім може психануть.

Зазначені показання фактично є характеризуючи ми та надані особою близького ступеню спорідненості.

Обставини справи які повинні підтверджуватись певними доказами, не можуть бути підтверджені іншими доказами. В даному випадку, це стосується необхідності підтвердження факту тілесних ушкоджень обвинуваченого медичною документацією, висновками експертиз, і не можуть бути підмінені показаннями самого обвинуваченого та показаннями свідка.

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією (рішення «Кобець проти України» в тому числі), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Безумовно, версія подій, яку суд може визнати як доведене обвинувачення, не повинна бути просто зручною, а повинна пояснити всі обставини події злочину.

Безпосередньо дослідивши всі надані сторонами докази, суд вважає, що позиція сторони захисту не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами, є хибною і розцінюється виключно як спроба обвинуваченого уникнути покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

Так, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин події за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Саме з огляду на своє нейтральне становище, людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких достовірних фактів чи об`єктивних причин вважати, що свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 оговорюють обвинуваченого. Таких даних суду не надано та самостійно ним не виявлено.

Перебування свідка ОСОБА_16 в стані сильного алкогольного сп`яніння безумовно може викликати у суду сумніви щодо об`єктивності сприйняття ним подій, а тому і правдивості його пояснень, і саме на цьому наполягає сторона захисту.

Проте, про сильний стан свого сильного алкогольного сп`яніння самостійно заявляв сам Зимодра, самостійно повідомляв і свідок ОСОБА_14 . Ця обставина не замовчувалась раніше та не замовчується натепер, і це переконує суд в правдивості пояснень свідка Зимодра та його можливості об`єктивно сприймати події.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 будучі попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей, будучі приведені судом до присяги, кажуть про досить дружні стосунки в колективі бригади, принаймні відсутність попередньо будь-яких конфліктів. Ніхто з них негативно не відзивається про обвинуваченого.

Обидва свідки в судовому засіданні надали пояснення, які повністю співпадають з поясненнями наданими ними ж при слідчих експериментах, що на думку суду свідчить про їх правдивість та переконливість.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідків доповнюють один одного, між ними не виникає ніяких логічних лакун, вони повністю узгоджуються між собою та іншими доказами у справі, і у своїй сукупності визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 .

Розглядаючи версію сторони захисту про наявність в діях ОСОБА_8 елементів необхідної оборони, суд встановив наступне.

Ніяких об`єктивних даних про те, що обвинувачений піддався нападу з сторони одразу двох осіб - ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , суду не надано.

Свідок Зимодра, поясненням якого суд довіряє як юридично не зацікавленої особи, пояснив, що ОСОБА_14 ударів ОСОБА_8 не наносив, і останній бився з ОСОБА_9 наодинці.

ОСОБА_8 при допиті в суді пояснював: «рефлекторно захищаючись схопив зі стола ніж та став ним відмахуватись. В цей час перед ним був тільки ОСОБА_9 , а ОСОБА_32 стояв в проході»

Відповідно до досліджених матеріалів справи «прохід» - це коридор до кімнат де мешкав ОСОБА_14 та жінки, а прохід до виходу з квартири, знаходився позаду обвинуваченого (т.2 а.с. 13-14, 135-136)

Відповідно до висновку експертизи трупу ОСОБА_9 : «тіло задовільного харчування, зростом 166 см.», тобто за життя це був 32-річний худорлявий чоловік, зростом нижче за середній, який згідно висновку цієї ж експертизи страждав на тяжкі хронічні хвороби, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Безпосередньо сприймаючи фізичні дані обвинуваченого під час судового засідання, суд відзначає його зріст як вищий за середній.

Як підсумок розгляду версії необхідної оборони ОСОБА_8 , суд встановив, що невисокий худорлявий чоловік у стані сильного алкогольного сп`яніння (загиблий), наодинці бився з вищим за себе чоловіком, ступінь алкогольного сп`яніння якого не встановлена (обвинувачений)

Під час бійки, обвинувачений, якому у разі виникнення небезпеки для життя нічого не заважало відступити, або залишити квартиру, схопив зі столу ніж та наніс ним удар в область розташування життєво важливих для людини органів, після чого продовжуючи утримувати руці ніж, намагався наздогнати потерпілого та бився в двері кімнати куди той забіг, і залишив квартиру тільки після повідомлення про смерть ОСОБА_9 , тобто досягнення свого злочинного умислу.

Відповідно до правової позиції окресленої в Постанові ВС від 03 лютого 2022 року (справа 308/2231/18), «для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах»

Теорією і практикою кримінального процесу вироблені вимоги, яким має відповідати в плані обґрунтованості внутрішнє переконання як результат оцінки доказів. Воно має ґрунтуватися на: 1) доказах, зібраних в установленому законом порядку; 2) доказах, перевірених і розглянутих в установленому законом порядку; 3) розгляді кожного із доказів окремо і всіх у сукупності; 4) всебічному, повному і неупередженому (об`єктивному) розгляді матеріалів кримінального провадження; 5) аналізу наявних доказів, щоб становити єдино можливий висновок із матеріалів кримінального провадження.

В ході судового розгляду, відповідно до ст. 22 ч. 6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України», суд сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані свідки, обвинувачений, досліджені письмові докази надані стороною обвинувачення та захисту, переглянуті відеозаписи. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, сторони кримінального провадження не заперечували.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого з метою з`ясування їх належності та допустимості перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України, за участю учасників кримінального провадження, і кожному з них судом була дана оцінка, як це вимагає ст. 94 КПК України, так як для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає, що саме версія подій викладена в обвинувальному акті, є єдино розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено, і ОСОБА_8 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду покарання, суд зазначає, що злочин передбачений ст. 115 КК України карається безальтернативним покаранням у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Враховуючи викладене, відсутність обставини що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 , особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте має діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності (т.2 а.с. 97), скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило.

З урахуванням викладеного, суспільної небезпечності вчиненого особливо тяжкого умисного злочину, враховуючи позицію державного обвинувачення, принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справах «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії» ЄСПЛ зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним»

У справі «Ізмайлов проти Росії» суд вказав: «Для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи»

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини справи і визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд вважає за доцільне та необхідне призначити її ОСОБА_8 у виді 9 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, і саме такий вид покарання та його міру суд вважає співмірним, законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 01.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи у сумі 653, 80 гривень.

Речові докази по справі чоловічий халат, чоловіча сорочки, бавовняні труси футболка чорного кольору, ніж зі слідами речовини бурого кольору, ватно-марлеві тампони, слід низу взуття, які знаходяться в камері схову Кам`янського РУП -знищити.

До набрання вироком законної чинності, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1