№ 1-кс/756/2553/24
У Х В А Л А

іменем України

18 грудня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004361, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

11.11.2024 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004361 від 28.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 15.12.2023 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, в умовах дії воєнного стану, невстановлені особи шахрайським шляхом здійснили перереєстрацію службового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває на балансі територіальної громади міста Києва в Оболонському районі, чим завдали матеріального збитку.

Так, 10.04.2023 головою Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5 видано ордер № 015093 на право зайняття службового жилого приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 .

Разом з тим встановлено, що 01.12.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право власності серії та номер: НОМЕР_1 , видане 29.11.2012 нібито Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У подальшому, 15.12.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер: 1428, укладеного 15.12.2023 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9

30.10.2024 у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_8 , про те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

01.11.2024 слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_10 винесено ухвалу №756/13788/24 про надання дозволу на проведення обшуку за фактичною адресою проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

07.11.2024 проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами проведення якого, виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «iPhone» модель «13 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з мобільним номером телефону НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 ; ключ для автомобіля «TESLA» модель «MODEL S».

Того ж дня, слідчим у кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами, речей вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

08.11.2024 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки «iPhone» модель «13 pro max», імеі: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 з мобільним номером телефону НОМЕР_6 у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Прокурор, слідчий, власник майна ОСОБА_11 та його захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Разом з цим, 18.12.2024 прокурор ОСОБА_12 подав до суду заяву, про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити. Додатком до заяви прокурор надав копію постанови про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи з мобільним телефоном марки «iPhone» модель «13 pro max».

Від захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_13 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Водночас, 04.12.2024 захисник подавав до суду заперечення на клопотання про арешт майна, які обґрунтовано тим, що мобільний телефон не відповідає критеріям речового доказу в кримінальному провадженні, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Ураховуючи неявку слідчого, прокурора, власника майна та його захисника, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами та матеріалами, які було подано через канцелярію суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заперечення захисника, слідчий суддя встановив наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 01.11.2024, було задоволено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за фактичною адресою проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_2 з метою відшукання та вилучення: комп`ютерної техніки (планшетів, ноутбуків, системних блоків, жорстких дисків), сім-карт, мобільних телефонів, банківських карт, флеш-накопичувачів, серверного обладнання, логінів та паролі до електронних гаманців, криптовалютних гаманців, носії інформації в паперовому вигляді (чорнових записів, чеків про зняття готівки або перерахування грошових коштів), листування та інших документів, які містять інформацію щодо оформлення права власності та купівлі-продажу об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 .

07.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: мобільний телефон марки «iPhone» модель «13 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з мобільним номером телефону НОМЕР_4 .

08.11.2024 ОСОБА_11 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

При цьому, приписи ч. 2 вказаної статті передбачають, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з постанови слідчого від 07.11.2024, майно вилучене під час обшуку 07.11.2024, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004361 від 28.12.2024.

Відповідно до постанови від 08.11.2024, слідчим призначено судову комп`ютерно-технічної експертизу з мобільним телефоном марки «iPhone» модель «13 pro max».

Таким чином, вилучення мобільного телефона було пов`язане з подоланням системи логічного захисту та з наданням дозволу на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

З урахуванням того, що у ході проведення обшуку було вилучено майно, яке входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 01.11.2024, слідчий суддя вважає, що воно не має статусу тимчасово вилученого майна та не потребує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

На підставі вказаного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 170-173, 236, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004361, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1