Єдиний унікальний номер: 343/616/25
Номер провадження: 1-кс/343/104/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги

04 квітня 2025 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив поновити йому строк на звернення з цією скаргою як пропущений з поважних причин, прийняти її до розгляду, визнати незаконною бездіяльність начальника відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, зобов`язати останнього внести до ЄРДР відомості за його заявою від 21.03.2025 року про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Свою скаргу мотивував тим, що 21 березня 2025 року він звернувся до начальника відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 із заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України (шахрайство). Дана заява була зареєстрована 21.03.2025 року за № 2718, однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, начальником відділення поліції № 1 (м.Долина) ОСОБА_4 не було внесено до ЄРДР відповідні відомості та не розпочато досудове розслідування, в зв`язку з чим він змушений подати дану скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 викладені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задоволити з наведених в самій скарзі мотивів.

Уповноважений представник органу поліції начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 вимоги скарги ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що дійсно відомості за заявою останнього від 21 березня 2025 року до ЄРДР внесено не було, оскільки сума грошових коштів, якою згідно повідомлення ОСОБА_3 незаконно заволоділа ОСОБА_6 , становить 1 500,00 грн., тобто є меншою, аніж сума 3 028,00 грн., яка є мінімально необхідною для кваліфікації дій особи за ст. 190 КК України, тому в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника та уповноваженого представнику органу поліції, дослідивши надані ними докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, в ч. 1 ст. 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки, тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Частина 1 ст. 214 КПК України не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема й ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, згідно якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства чи розтрати є дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу ІУ Податкового кодексу України для відповідного року, що з 01.01.2025 року становить 1 514,00 грн.

З матеріалів скарги встановлено, що 21.03.2025 року ОСОБА_3 подав до відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву, в якій виклав обставини, що, на його думку, вказують про вчинення ОСОБА_6 шахрайських дій, тобто вчинення кримінального правопорушення (а.с. 3-11), яку було зареєстровано 21.03.2025 року за № 2718.

Із заяви ОСОБА_3 до відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 21.03.2025 року (а.с. 3) встановлено, що скаржник вказує про те, що ОСОБА_6 спільно з іншими особами шахрайським способом заволоділи його коштами в сумі 1 500,00 грн., які він зі свого банківського рахунку 11 лютого 2025 року перерахував на рахунок отримувача НОМЕР_1 в якості переоплати за кухонні меблі, які йому не були надіслані.

Як пояснив в судовому засіданні уповноважений представник органу поліції начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , якому для розгляду начальником відділення поліції було адресовано заяву ОСОБА_3 , відомості до ЄРДР за даною заявою не внесено з тих підстав, що сума коштів, якою згідно повідомлення скаржника заволоділа вказана ним особа, не є достатньою для кваліфікації її дій за статтею КК України, а такі дії підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з такою позицією та вважає, що відомості до ЄРДР за вказаним ОСОБА_3 фактом не внесено правомірно, оскільки в даному випадку ознак вчинення кримінального правопорушення не встановлено, з поданої до поліції заяви не вбачається факту вчинення кримінального правопорушення, а тільки адміністративного, що не є підставою для внесення відомостей про дану подію до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 21.03.2025 року до ЄРДР, оскільки ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необгрунтовним засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженими особами ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в даному випадку не була допущена протиправна бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя вважає подану ОСОБА_3 скаргу безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: