печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 17.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України.

У ході досудового розслідування 17.02.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом №187о/с від 23.07.2021 капітана поліції ОСОБА_6 призначено заступником начальника відділу поліції - начальником сектору кримінальної поліції №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Наказом №141 о/с від 05.10.2021 на ОСОБА_6 тимчасово покладено виконання обов`язків начальника відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області (далі - Бучанський РУП).

ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, є представником влади та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в тому числі з питань протидії злочинності та забезпеченні дотримання прав і свобод людини та громадянина, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, а також тимчасово виконуючи обов`язки начальника цього ж управління поліції, ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що діючи всупереч вищевказаних правових норм умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, групою осіб у складі оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, які є представниками держави, з метою швидкого розкриття умисного вбивства, шляхом схиляння ОСОБА_9 до визнання вини та надання відомостей щодо умисного вбивства ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001046, здійснили його затримання з подальшою відмовою визнати факт такого затримання та у подальшому катування, шляхом спричинення сильного фізичного болю, побоїв та моральних страждань, за наступних обставин.

Так, 24.10.2021 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювали пошуки матері останнього - ОСОБА_13 , яка тривалий час не виходила на зв`язок. З цією метою приблизно о 09 год 30 хв вони прибули за адресою її постійного проживання: АДРЕСА_2 .

Потрапивши у квартиру своєї матері через вікно, ОСОБА_12 виявив тіло вказаної жінки без ознак життя, про що повідомив ОСОБА_9 , який чекав його на вулиці та у подальшому останній о 10 год 03 хв 24.10.2021 зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про вказану подію черговому ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

На місце події направлено слідчо-оперативну групу, а також розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001046 від 24.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_14 .

Також на місце події прибув ОСОБА_6 , який 24.10.2021 відповідно до наказу № 141 о/с від 05.10.2021 тимчасово виконував обов`язки начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та здійснював організацію проведення першочергових слідчих та розшукових дій у вказаному кримінальному провадженні.

Для розкриття вказаного кримінального правопорушення залучено особовий склад ГУ НП в Київській області, Бучанського РУП ГУ НП у в Київській області та ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

У ході проведення першочергових слідчих та розшукових дій, 24.10.2021 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001046 викликано ОСОБА_9 , який добровільно прибув до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7а, де у період часу з 17 год 13 хв до 18 год 21 хв надав слідчому детальні показання щодо виявлення тіла ОСОБА_13 та інші відомі йому обставини події.

Після допиту, ОСОБА_9 підписавши протокол допиту, покинув приміщення ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та у вечірній час перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей же день, о 21 год 35 хв на мобільний номер телефону ОСОБА_9 , на прохання заступника начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області - начальника сектору кримінальної поліції ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_11 , який перебував поряд з ним та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, та повідомив ОСОБА_15 про необхідність прибути на місце події, де виявлено тіло ОСОБА_13 , під приводом підписання процесуальних документів кримінального провадження.

На вказану пропозицію ОСОБА_16 відмовився, мотивуючи тим, що вже була пізні година та він відпочиває вдома.

У цей час слухавку ОСОБА_11 взяв ОСОБА_6 , який виконуючи обов`язки керівника ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, будучи особисто зацікавленим у швидкому розкритті умисного вбивства ОСОБА_13 , висунув усну вимогу ОСОБА_15 про необхідність прибути на місце події, на що останній також категорично відмовився.

Отримавши від ОСОБА_17 відмову прибути у визначене ним місце, у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на незаконне затримання ОСОБА_9 за місцем його проживання та примусове доставления його до приміщення ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7а.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_18 залучив до вказаних протиправних дій свого підлеглого ОСОБА_7 та іншу невстановлену органом досудового розслідування особу.

Достовірно знаючи, що проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 години до 6 години) не допускається, ОСОБА_6 на автомобілі свого підлеглого ОСОБА_7 «Баешоо ЬапоБ» сірого кольору (номерний знак НОМЕР_1 ), разом із ним та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, 24.10.2021 точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не раніше 22 год 30 хв, прибув до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 . Зайшовши до квартири за вказаною адресою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, під приводом необхідності підписання процесуальних документів кримінального провадження за фактом умисного вбивства ОСОБА_13 , висловив усну вимогу ОСОБА_9 направитись з ними до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

У свою чергу ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що він не зможе протистояти працівниками поліції, а його непокора може призвести до негативних наслідків для нього, вимушено підкорився незаконній вимозі ОСОБА_6 та почав збиратися для того, щоб поїхати з ними.

В цей час, теща ОСОБА_9 - ОСОБА_19 , з якою вони проживали за однією адресою, усвідомлюючи протиправність дій працівників поліції, висловила їм заперечення проти поїздки ОСОБА_9 до відділення поліції у нічний час.

Не зважаючи на заперечення тещі ОСОБА_19 щодо недоцільності прибуття до відділення поліції, через пізню годину та протиправність дій поліцейських, з метою реалізації спільного злочинного умислу, 24.10.2021 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не раніше 22 год ЗО хв ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, супроводив ОСОБА_17 до автомобіля марки «Оае/?оо Ьапоз» сірого кольору (номерний знак НОМЕР_1 ), який стояв у дворі.

У зв`язку з цим, виконуючи вимогу поліцейських та перебуваючи у їх супроводі ОСОБА_9 був позбавлений можливості вільного вибору місця знаходження та права пересуватися на власний розсуд.

З метою забезпечення безпеки ОСОБА_9 та дотримання його прав під час перебування у приміщенні поліції, з ними поїхала його теща ОСОБА_19 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб за участі ОСОБА_7 та іншої невстановленої органом досудового розслідування особи, на вищевказаному автомобілі доставили ОСОБА_17 та його тещу ОСОБА_19 до приміщення ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7а.

Прибувши до за вказаною адресою ОСОБА_20 , усвідомлюючи, що доставлення ОСОБА_17 до відділення поліції здійснюється ним проти його волі та за відсутності законних підстав, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, приблизно о 23 год 00 хв, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, завів ОСОБА_9 до приміщення поліції через боковий вхід зліва.

Розуміючи, що ОСОБА_16 фактично затриманий, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншою невстановленою органом досудового розслідування особою, не записуючи його у журналі обліку доставлених відвідувачів та запрошених, спільно із вищевказаними особами супроводив ОСОБА_17 на четвертий поверх будівлі.

При цьому його тещі ОСОБА_19 було заборонено супроводжувати ОСОБА_9 у приміщенні поліції, наказано залишатись на першому поверсі та чекати на його повернення.

Піднявшись на четвертий поверх вказаної будівлі, останнього заведено до одного з кабінетів, де перебував поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 та інші невстановлені органом досудового розслідування працівники поліції у кількості не менше 10 осіб.

У вказаному кабінеті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим слідством особи, почергово, здійснюючи психологічний тиск, вимагали у ОСОБА_9 зізнання вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 та запевняли, що на підтвердження його винуватості зібрано вже достатньо доказів.

У свою чергу ОСОБА_9 намагався пояснити свою непричетність до вбивства та запевняв, що він готовий пройти поліграф, але працівники поліції його постійно перебивали, не давали нічого сказати, забрали у нього мобільний телефон та повідомили, що до нього застосують «детектор брехні», чим здійснювали психологічний тиск, з метою отримання зізнання у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 .

Перебуваючи у вказаному кабінеті, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 заперечував свою причетність до умисного вбивства ОСОБА_13 у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел на затримання ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , для його подальшого катування, з метою швидкого розкриття злочину.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 заперечував свою причетність до вчинення злочину, діючи з метою отримання від ОСОБА_9 відомостей та визнання вини у вчиненні вбивства, шляхом катування, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у присутності ОСОБА_6 який тимчасово виконував обов`язки начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та інших невстановлених органом досудового розслідування працівників поліції, примусово вивели ОСОБА_9 у коридор на вказаному поверсі. У подальшому застосовуючи фізичну силу заштовхали його в сусідній кабінет, тим самим позбавивши його можливості обирати за своєю волею місцезнаходження, отримати правову допомогу адвоката та повідомити родичів про місце перебування.

Здійснивши фактичне затримання ОСОБА_9 , ОСОБА_6 не вчинив жодних обов`язкових дій, передбачених ст.ст. 208, 210, 212, 213 КПК України з метою подальшого катування, тим самим відмовився визнати факт такого затримання.

В той час коли ОСОБА_9 перебував в зачиненому кабінеті на четвертому поверсі, його теща, ОСОБА_19 телефонувала на його номер телефону. Однак, не отримавши відповіді, вона почала його шукати в приміщенні поліції. Для цього, ОСОБА_19 піднімалась на різні поверхи будівлі, ходила коридорами, намагалась знайти його. Вона також зверталася до працівників поліції із запитанням про місцеперебування ОСОБА_9 , однак жодної інформації їй надано не було.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у насильницькому зникненні, а саме затриманні людини за попередньою змовою групою осіб, вчинене представниками держави, з подальшою відмовою визнати факт такого затримання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1 КК України.

Крім того, 24.10.2021 точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не раніше 23 год 00 хв, перебуваючи у вищезазначеному кабінеті ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7а, діючи умисно, порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, а також загальновизнані принципи і норми міжнародного права, а саме: ч. 1 ст. З Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ч. 2 ст. 11 КПК України, згідно якої забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність ст. ст. З, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР), ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , застосував до ОСОБА_9 катування, спрямоване на заподіяння потерпілому сильного фізичного болю та моральних страждань, з метою отримання від ОСОБА_9 відомостей та визнання вини у вчиненні ним умисного вбивства ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи що ОСОБА_9 позбавлений волі та не може самостійно покинути дане приміщення ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та в його присутності висунув ОСОБА_9 вимогу визнати винуватість вчиненні умисного вбивства та попередив, що той «живим не вийде».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відволік вагу ОСОБА_9 та у цей час ОСОБА_8 наніс останньому сильний удар блокнотом по голові, після чого зі словами «Я тебя удавлю» наніс йому два удари долонею руки в обличчя, чим спричинив моральні страждання.

Одразу після цього до кабінету, де перебував фактично позбавлений волі ОСОБА_9 , зайшов ОСОБА_6 .

Останній, будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, маючи на меті швидке розкриття умисного вбивства ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , запропонував ОСОБА_9 визнати вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 , але ОСОБА_9 знов відповів відмовою.

Отримавши таку відповідь, ОСОБА_6 попередив ОСОБА_9 , що без зізнання у вбивстві він звідси більше не вийде, чим спричинив останньому психологічний тиск та моральне страждання.

Покинувши кабінет, ОСОБА_6 , виконуючи обов`язки керівника відділення поліції, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання відомостей та визнання вини ОСОБА_17 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, надав згоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжити насильницькі дії відносно ОСОБА_21 .

У цей час у коридорі на цьому ж поверсі перебував ОСОБА_12 , якого так само 24.10.2021 доставлено до відділення поліції для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001046 за фактом умисного вбивства ОСОБА_13 .

У подальшому ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з метою примусити ОСОБА_17 вчинити дії, що суперечать його волі, а саме зізнатись у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наказав ОСОБА_9 встати з дивану.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 взяв у руки пластикову пляшку з водою та наніс нею сильний удар по потилиці ОСОБА_9 , від чого він відчув сильний фізичний біль, запаморочення, почав хитатись та сів на диван. У подальшому йому наказано встати з дивану, після чого ОСОБА_7 наніс приблизно два удари правою ногою лівій нозі ОСОБА_9 та два удари тією ж ногою по лівій бічній частині.

Від цих ударів потерпілий наблизився до ОСОБА_8 , який стояв праворуч та останній наніс сильний удар кулаком в груди ОСОБА_9 , від чого його відкинуло в протилежну частину кабінету, де ОСОБА_7 знов наніс йому правою ногою не більше трьох ударів в живіт.

У подальшому ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 не більше двох сильних ударів по ногах, від чого він впав. Не зважаючи на це, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спільно продовжили наносити удари ногами по ногам ОСОБА_9 , чим йому заподіяно сильний фізичний біль та моральне страждання.

У цей час ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_8 та намагався його переконати, що він не вбивав потерпілу ОСОБА_13 , однак ОСОБА_7 знов взяв в руки пластикову пляшку з водою та підійшовши позаду наніс два сильних удари по потилиці ОСОБА_15 , від чого він відчув сильний фізичний біль, запаморочення, втратив контроль та впав.

Опинившись на дивані ОСОБА_9 , перебуваючи у безпорадному стані, усвідомлюючи, що не може чинити опору поліцейським та не маючи реальної можливості покликати когось на допомогу, повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що він згоден взяти на себе провину у вчиненні вбивства та попросив його більше не бити.

Почувши це, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 вийшли у коридор, після чого до кабінету знов зайшов ОСОБА_6 , де переслідуючи ту саму мету запитав у ОСОБА_9 : «Може це не ти, але може ти знаєш хто?», на що останній сказав, що не знає.

Через деякий час у кабінет зайшов ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , де останній зачинив двері кабінету із середини, зняв металеву дверну ручку та поклав поряд. ОСОБА_16 попросив води, оскільки йому було погано та хотілось пити, однак йому було відмовлено та запропоновано попити води з унітазу, що завдало йому морального страждання.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на насильницьке отримання зізнання у вчиненні умисного вбивства, усвідомлюючи, що ОСОБА_16 був готовий зізнатись у його вчиненні, ОСОБА_8 знов повідомив, що відносно нього є всі докази у вчиненні умисного вбивства, що він буде «гнити» в тюрмі та подав невербальний знак ОСОБА_7 .

Останній, діючи за попередньою змовою групою осіб, взяв металеву дверну ручку, почав здійснювати неодноразові численні легкі удари по голові ОСОБА_17 , що окрім фізичного болю, спричиняло йому моральні страждання. Після чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_15 сильний удар по голові, від чого він втратив контроль та більше не розмовляв.

У зв`язку з тим, що 25.10.2021 о 01 год 05 хв за підозрою у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 затримано ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України, який також перебував у приміщенні поліції, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , припинили свої насильницькі дії відносно ОСОБА_21 .

У подальшому, 25.10.2021 точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не раніше 01 год 05 хв, не надавши будь яких документів на підпис та не проводячи будь-яких процесуальних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша невстановлена органом досудового розслідування особа провели ОСОБА_9 , який перебував у безпорадному стані, на перший поверх та передали його тещі ОСОБА_22 , яка чекала на нього у приміщенні поліції.

Вказана подія стала для ОСОБА_9 психотравмуючою і такою, що викликала в нього страждання у вигляді психічного розладу: «Розладу адаптації: пролонгована депресивна реакція».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України.

У ході досудового розслідування ОСОБА_6 , із дотриманням вимог ст.ст. 133-139 КПК України неодноразово викликався слідчим до органу досудового розслідування для вручення письмового повідомлення про підозру, про допит підозрюваного, а також про вручення клопотання про обрання запобіжного заходу.

Проте останнім виклики слідчого фактично ігноруються. Проведеними у ході досудового розслідування заходами встановити теперішнє місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилось можливим, за місцем проживання не знаходиться.

На телефонні виклики останній не відповідає, що свідчить про реальні наміри ухилитись від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим постановою від 24.03.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам ГУ НП в Київській області.

Крім того, на виконання доручення слідчого встановлено, що згідно відомостей з інформаційної бази даних Адміністрації державної прикордонної служби України від 13.03.2025 ОСОБА_6

04.06.2024 перетнув державний кордон в пункті пропуску «Смільниця» у напрямку «виїзд».

Відповідно до клопотання адвоката ОСОБА_4 від 27.03.2025 в поряду ст. 220 КПК України, який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_6 , останній перебуває за межами України, отримав дозвіл на тимчасове проживання в Норвегії та перебуває за адресою: АДРЕСА_4 .

31.03.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, 31.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, однак, не надано підтвердження що вказану постанову скеровано на виконання, як того вимагають положення ч. 6 ст. 193 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1