УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/397/25

Провадження № 1-кс/568/47/25

17 березня 2025 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

скаржник ОСОБА_3

представник ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000115

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 р. ОСОБА_3 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області від 04.03.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого, визнати потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; залучити ОСОБА_3 законним представником малолітніх потерпілих.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на те, що у даному кримінальному провадженні вона та її діти є потерпілими, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення їм спричинено моральну шкоду. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України.

В судовому засіданні скаржниця та її представник підтримали вимоги скарги та просили скасувати оскаржувану постанову слідчого.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заперечень на скаргу не подав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника органу досудового розслідування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд враховує наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положеннячастин першої - третьоїцієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення скаржнику шкоди.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою слідчого від 04.03.2025 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні №0000115.

В оскаржуваній постанові слідчий вказує, що ОСОБА_3 не належить до категорії осіб, які мають право на статус потерпілої у цьому кримінальному провадженні. Зазначає, що ОСОБА_3 органом досудового розслідування розглядається, як особа, чиї дії могли призвести до смерті ОСОБА_8 .

З витягу ЄРДР від 18.05.2024 р. вбачається, що кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України зареєстровано по факту того, що 17.05.2024 р. близько 23:30 год. ОСОБА_3 з поліетиленової пляшки облила етиловим спиртом свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 , в результаті попадання легкозаймистої рідини на газову плитку, відбулось займання одежі останнього. В результаті ненавмисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 отримав термічні опіки тіла, з якими був госпіталізований в КНП "Радивилівська ЦМЛ". В результаті отриманих травм ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в медичному закладі м. Рівне.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні вказаного кримінального провадження перевіряється і можлива причетність самої ОСОБА_3 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не можуть бути визнані потерпілими у кримінальному провадженні особи, які постраждали від кримінального правопорушення, вчиненого ними самими.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що на цей час відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, висновки слідчого в цій частині відповідають вимогам закону, а тому вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо відмови у визнанні малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні, слідчий зазначив, що вказаним особам не завдано майнової чи немайнової шкоди, а тому відсутні підстави для визнання їх потерпілими.

Однак, в оскаржуваній постанові не зазначені обставини та докази, які вказують на те, що внаслідок кримінального правопорушення, малолітнім дітям загиблого не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, не зазначено підстав.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що мотивувальна частина постанови слідчого про відмову у визнанні малолітніх дітей потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч.5 ст.55 та ч.5 ст.110 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно з положеннями глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні, якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанову слідчого від 04.03.2025 року, слід скасувати в частині відмови у визнанні потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зобов`язати слідчого повторно розглянути питання залучення малолітніх дітей потерпілими у зазначеному кримінальному провадженню.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову СВ відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 04.03.2025 р. про відмову у визнанні малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні №0000115 (від 18.05.2024 р.) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Зобов`язати слідчого в провадженні, якого перебуває кримінальне провадження №0000115 повторно розглянути питання визнання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілими в кримінальному провадженні та залучення ОСОБА_3 законним представником малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні.

В задоволені решти вимог відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1