Справа № 173/87/25
Провадження №1-кс/173/13/2025
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 08 січня 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: ніж із слідами РБК, який упакований у паперовий спеціальний пакет НПУ, футболку сірого кольору зі слідами РБК, яка упакована у паперовий спеціальний пакет НПУ, змиви з руків`я ножа вилучені на марлевий тампон, які упаковані у паперовий спеціальний пакет НПУ, шляхом обмеження права на розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000021 від 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2024 до чергової частини ВП 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровський області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс проникаючі ножові поранення своєму синові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ЖЄО №252.

08 січня 2025 року слідчим, під час проведення огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де зареєстрований та постійно проживає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено ніж із слідами РБК, футболка сірого кольору зі слідами РБК, змиви з руків`я ножа, вилучені на марлевий тампон, які упаковані у паперовий спеціальний пакет НПУ.

Опитаний ОСОБА_4 , пояснив що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із сином вони постійно конфліктують через надмірне вживання ним алкогольних напоїв та наркотичних засобів, також син не має нормальної роботи та постійно байдикує. 08.01.2025 він разом із сином приблизно о 06 год 00 хв вирішили похмелитися, при цьому випили приблизно 0,5 л горілки на двох, після чого лягли спати приблизно о 08 год 00 хв, та спали приблизно до 12 год 30 хв, саме у цей час повернулася його дружина, котра їздила у м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, з метою купівлі продуктів. Через деякий час, скільки саме не пам`ятає, дружина пішла на другу свою роботу. У цей час, він з сином знаходились у різних кімнатах. Потім він прийшов у його спальню та пригнув йому на живіт, при цьому ОСОБА_7 скинув його із себе ногою. Потім ОСОБА_8 сів поряд із ним, почав знімати свої штани та намагатися сісти йому на обличчя та опорожнитися прямо на нього. Дана поведінка сина спровокувала у нього почуття гніву, тим паче, що син не вперше так робив. Він відпихнув його він себе, схопив кухонного ножа, котрий лежав поряд, так як хотів його використати для обрізки дротів на переносці, на наніс йому не менше двох ударів в ділянку грудної клітини та живота. Після чого, син одразу ж відскочив від нього, та побіг у свою кімнату, при цьому вигукував свою матір. ОСОБА_7 встав з ліжка, заглянув до ОСОБА_9 в кімнату, той не виглядав як людина, котра потребує допомоги, після чого, вийшов на вулицю, тримаючи у руках ніж, де спершись на паркан, чекав свою дружину, та коли вона прийшла, то одразу розповів їй, що наніс удари ножем ОСОБА_9 . Вона в свою чергу швидко побігла до сусідки, ОСОБА_10 , та зайшла з нею у будинок. Сусідка викликала працівників швидкої допомоги та поліцію. Ніж, котрим він наносив удари, залишив неподалік від вхідних дверей у будинок, коли заходив разом з дружиною та сусідкою. Свою провину визнає та щиро кається.

З метою забезпечення збереження вилученого під час огляду місця події майна як речового доказу по даному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно із забороною розпорядження зазначеним майном оскільки незастосування цих заходів може призвести до його зникнення або втрати та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що вказане майно може бути відчужено.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяву в якій просили клопотання розглянути без їх участі, наполягали на його задоволенні.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання слідчого, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направили.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5 розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 08 січня 2025 під час проведення огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 виявлений та вилучений ніж із слідами РБК, футболка сірого кольору зі слідами РБК, змиви з руків`я ножа, вилучені на марлевий тампон, які упаковані у паперові спеціальні пакети НПУ.

Вилучені під час огляду місця події у даному кримінальному провадженні ніж, футболка відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - можуть бути предметом, який містить відомості які можуть бути використаними як доказу кримінальному провадженні. Ці речові докази мають істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи про те, що їх арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості їх приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

Разом з цим, вирішуючи клопотання у частині накладення арешту на вилучені за результатами проведення слідчих та процесуальних дій: змиви з руків`я ножа вилучені на марлевий тампон, які упаковані у паперовий спеціальний пакет НПУ слідчий суддя керується наступним.

Главою 17 КПК України передбачено визначення, підстави та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Так, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя на підставі ст. 132 КПК України має перевіряти, чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права осіб на володіння, користування та розпорядження певним майном.

Вилучені під час огляду місця події вищезазначені зразки у розумінні ст. 170 КПК України не є майном та не являються об`єктом права володіння, користування та розпорядження будь-якими особами. Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучення змивів речовини бурого кольору з предметів під час огляду місця та біля трупів - є способами фіксації доказів. Дані зразки, сліди та речовини, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є речовими доказами, проте не мають ознак майна, а тому накладення арешту на них позбавлене правового змісту. Відтак, у задоволенні клопотання слідчого у цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 08 січня 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно:

- ніж із слідами РБК, який упакований у паперовий спеціальний пакет НПУ,

- футболку сірого кольору зі слідами РБК, яка упакована у паперовий спеціальний пакет НПУ

вилучені 08 січня 2025 року у період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 35 хв., підчас проведення огляду місця події за адресою Дніпропетровської область, Кам`янський район, Верхівцевська ТГ, с. Полівське, вул. Українська, буд. № 8.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на:

-змиви з руків`я ножа вилучені на марлевий тампон,які упаковані у паперовий спеціальний пакет НПУ.

Визначити місцем зберігання арештованого майна територію ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Авраменка, 21.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1