У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8007/19

№ 1-кп/183/239/24

12 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 26.10.2019 року до ЄРДР за № 0001910, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого неповну вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не одруженого, маючого повну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2019 року о 20.00 годині поліцейський СРПП №3 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, старший сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський СРПП №3 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, старший сержант поліції ОСОБА_9 заступили на чергування в добовий наряд та виконуючи службові обов`язки, здійснювали патрулювання на службовому автомобілі марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 жовтня 2019 року о 02.18 годині зі служби «102» до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що невідомі чоловіки знаходячись на вул. Гагаріна в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області ламають банкомат. Вказане повідомлення черговий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надіслав на службовий планшет екіпажу поліції СРПП №3 Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_9 та старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі «ВАЗ 2110» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

26 жовтня 2019 року приблизно о 02.20 годині вказаний екіпаж реагуючи на завдання чергового приїхала на АДРЕСА_4 , де поблизу будинку № 13 назустріч їм з двору багатоповерхового будинку виїжджав автомобіль марки «Suzuki SVIFT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під час маневру не включив знак повороту, при цьому в салоні вищевказаного автомобіля знаходилися молоді хлопці. Реагуючи на адміністративне правопорушення, а також з метою встановлення осіб, які знаходилися у салоні вказаного автомобіля, екіпаж СРПП №3 увімкнув спецсигнал «проблискові маячки», після чого водій вказаного вище автомобіля зупинився. Працівник поліції ОСОБА_8 вийшов зі службового автомобіля та почав рухатися у напрямку автомобіля марки «Suzuki SVIFT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , також працівник поліції ОСОБА_9 вийшовши з салону службового автомобіля, почав рухатися в напрямку вищевказаного автомобіля. В цей час з вказаного автомобіля вийшов водій ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після чого старший сержант поліції ОСОБА_8 представився та повідомив ОСОБА_3 причину зупинки, після чого попрохав пред`явити документи, на що останній почав вести себе агресивно та відмовився надавати свої документи, в цей час вказані працівники поліції прийняли рішення про затримання ОСОБА_3 .. В цей час з салону автомобіля марки «Suzuki SVIFT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вийшло ще приблизно 3-х чоловіків, а також підійшли інші невідомі особи, серед яких був ОСОБА_4 , які також почали поводити себе агресивно, заважали працівникам поліції затримати ОСОБА_3 та виражалися в їх бік нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_3 намагався покинути місце вчинення адміністративного правопорушення, на що поліцейський ОСОБА_8 наказав зупинитися та залишатися на місці, але ОСОБА_3 на законні вимогу поліцейського не реагував та намагався залишити місце вчинення адміністративного правопорушення. Після чого, поліцейський ОСОБА_8 прийняв міри до затримання ОСОБА_3 на підставі ст. 261 КУпАП, за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та взяв ОСОБА_3 за праву руку, почав утримувати на місці, але ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, почав чинити опір, який полягав у активному застосуванні фізичної сили відносно працівника поліції, а саме відштовхував від себе працівника поліції, намагався вирватися від нього, в той час коли працівник поліції ОСОБА_8 наказав ОСОБА_3 стояти на місці, чим порушив нормальну законну діяльність представників органів державної влади, в особі працівників поліції. За допомогою фізичної сили ОСОБА_3 перешкоджав виконанню ОСОБА_8 покладеним на нього службових обов`язків та протидіяв працівнику поліції посадити його до службового автомобіля. Після чого до працівника поліції ОСОБА_8 підійшов його направник працівник поліції ОСОБА_9 , який почав надавати допомогу ОСОБА_8 у затриманні ОСОБА_3 , який, діючи умисно, продовжував активно чинити опір. Після чого працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заламали ОСОБА_3 та поклали обличчям вниз на землю, де вдягли кайданки та чекали на приїзд інших працівників поліції. По приїзду додаткових екіпажів поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровської області, ОСОБА_3 було доставлено до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

26 жовтня 2019 року приблизно о 02.30 годині працівники поліції СРПП №3 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_9 виконуючи свої службові обов`язки знаходилися поблизу будинку №13 по вул. Гагаріна смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області де затримували водія автомобіля марки «Suzuki SVIFT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , який чинив опір. В цей час під час затримання ОСОБА_3 навколо працівників поліції знаходилося скупчення товаришів ОСОБА_3 , серед яких знаходився ОСОБА_4 та інші невстановлені особи. У вказаний час ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння перешкоджав працівникам поліції затримувати свого знайомого ОСОБА_3 , але працівники поліції продовжували виконувати свої службові обов`язки та затримувати ОСОБА_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівникові поліції ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку №13 по вул. Гагаріна в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою недопущення затримання працівниками поліції ОСОБА_3 , підійшов з правого боку до працівника поліції ОСОБА_8 , який в цей час затримував ОСОБА_3 , який чинив опір, та наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у праву щоку, спричинивши тілесні ушкодження у виді синців на правій щоці, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки відповідно до ст. 12 КК України визначена класифікація злочинів (станом на 2019 рік). Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, злочини середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі злочини. Злочином середньої тяжкості є злочини, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ст. 49 КК України визначені строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Статтею 49 КК України (в редакції чинній станом на 2019 рік, тобто на момент інкримінованого кримінального правопорушення) регламентовано порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та у частині першій вказаної статті, зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минули такі строки: 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Положення ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК).

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження (рішення Першої судової палати у складі Верховного Суду справа № 552/5595/18).

На момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

25.10.2019 року відбулося правопорушення, як зазначає сторона обвинувачення у скерованому до суду обвинувальному акті.

Строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України сплинув 26.10.2024 року та перерваний не був.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України захисник просить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 , просив задовольнити клопотання.

Також в судовому засідання захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 342 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , просив задовольнити клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки дійсно з моменту скоєння кримінального правопорушення пройшло понад 5 років та строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 закінчився.

Вислухавши думку учасників судового процесу, кожного окремо, розглянувши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків.

Так, згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, покарання за яке передбачено у виді: обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Дане кримінальні правопорушення на момент його вчинення було віднесено законом (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року) до нетяжкого злочину. Тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 25.10.2019 року, і до теперішнього часу 12.12.2024 року минуло більше п`яти років.

Також, згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, покарання за яке передбачено у виді: штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до чотирьох років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років. Дане кримінальні правопорушення на момент його вчинення було віднесено законом (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року) до нетяжкого злочину. Тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 25.10.2019 року, і до теперішнього часу 12.12.2024 року минуло більше п`яти років.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України № 1183-VII від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Враховуючи, що вищезазначена норма кримінального закону поліпшує становище обвинувачених, суд вважає, що закон про кримінальну відповідальність у даному випадку має зворотну дію у часі.

Кримінальне провадження закривається судом у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України обґрунтованим та приходить до висновків, що маються всі підстави для задоволення даного клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України обґрунтованим та приходить до висновків, що маються всі підстави для задоволення даного клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР 26.10.2019 року до ЄРДР за № 0001910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК, відносно ОСОБА_3 , - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР 26.10.2019 року до ЄРДР за № 0001910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, відносно ОСОБА_4 , - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ у вигляді гільзи від пістолету Макарова 9 мм, - знищити (т. 1 а.п.110).

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «Iphone 7», НОМЕР_3 , - передати ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 197).

Речовий доказ у вигляді ДВД диску, на якому знаходиться відеозапис подій, які відбувалися 26.10.2019 року в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, відеозапис вилучений з мобільного телефону марки «Iphone 7», iмeй НОМЕР_4 , - залишити в матеріалах справи (т. 1 а.п. 199).

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «MEIZU M6 Note», імей НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , - передати ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 206).

Речовий доказ у вигляді 2-х ДВД дисків, на яких знаходиться відеозаписи з бодікамер поліцейських, - залишити в матеріалах справи (т. 1 а.п. 212).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1