Справа № 461/2357/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/917/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , підозрюваній у кримінальному провадженні №0000195 від 03 липня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст..436-1, ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7

підозрюваної: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у кримінальному провадженні №0000195 від 03 липня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст..436-1, ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України,

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді місцевого суду із погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2025 року таке клопотання задоволено частково.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці. Покладено на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії ухвали до 27 травня 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя, мотивував, виходячи зі змісту засад запобіжного заходу, як процесуального примусу попереджувального характеру, врахувавши заявлені ризики та дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, наголосив, що постановою слідчого від 24 січня 2025 року підозрюваній призначена амбулаторна судова психіатрична експертиза, взяв до уваги, той факт що досудовим слідством не враховано майновий стан особи, її реальну можливість сплатити заставу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2025 року щодо неї.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним і необгрунтованим. Зазначає, що мають місце групове зловживання владою, недотримання строків та значні процедурні порушення.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 08 квітня 2025 року захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 не прибув, хоча був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваної на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та вмотивованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст.177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, із матеріалів справи вбачається, що слідчими в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000195 від 03 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст..436-1, ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України.

У межах цього кримінального провадження 17 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі вчиненому повторно та ч. 1 ст. 436-1 КК України поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області підполковник юстиції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Таке клопотання було частково задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя дотримався вимог ст. ст.177,183,194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, дійшовши висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, які наведені у клопотанні, переконався, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на два місяці, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України.

При цьому належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , те що підозрювана має постійне місце проживання, майновий стан особи, зокрема відсутність родичів, які б могли сприяти внесенню визначеної застави.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, при цьому в судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу поза розумним сумнівом установлено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, на які посилається підозрювана у апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Судове рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту, постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , підозрюваній у кримінальному провадженні №0000195 від 03 липня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4