У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану у м.Павлограді подання начальника відділу №20 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2024 року на електронну пошту Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника відділу №20 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , засудженого 20.04.2011 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до зазначеного подання, за вироком суду ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України Сєвєродонецький міський суд Луганської області зобов`язав засудженого ОСОБА_3 в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

24.02.2022 року з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України, м.Рубіжне Луганської області було тимчасово окуповано. Всі паперові особові справи засуджених були втрачені, в тому числі особова справа засудженого ОСОБА_3 .

Після отримання доступу до особових справ засуджених, що перебувають на обліку сектору № 28 в Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, було встановлено, що особова справа засудженого ОСОБА_3 в електронному вигляді також відсутня.

Сектором № 28 були вжиті всі можливі заходи для відновлення особової справи, та після проведення яких, було встановлено, що засудженого ОСОБА_3 було оголошено у розшук. Розшукова справа від 15.06.2012 року.

Станом на 12.12.2024 року засуджений ОСОБА_3 продовжує перебувати на обліку відділу, іспитовий строк закінчився 20.04.2012 року.

Представник органу пробації надав письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити, зазначив, що строки виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_3 сплили, факт ухилення засудженого ОСОБА_3 не встановлений вироком суду, розшукова справа стосовно засудженого знищена, тому встановити підстави оголошення останнього в розшук неможливо. За час виконання вироку суду засуджений ОСОБА_3 не був притягнутий до кримінальної відповідальності, відсутні будь-які випадки його засудження за інші кримінальні правопорушення.

Засуджений в судове засідання не з`явився. Будь-які відомості про його фізичний стан, місце перебування відсутні. Місце мешкання засудженого, що вказане в поданні знаходиться на тимчасово окупованій території, з якою поштове сполучення відсутнє.

Вивчивши клопотання представника органу пробації, вислухавши позицію прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ у умовах воєнного стану» територіальну підсудність судових справ Рубіжанського міського суду Луганської області визначено за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Згідно з ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ст.152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Так, ОСОБА_3 засуджено 20.04.2011 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Виходячи з копії розпорядження про виконання вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.05.2011 року, вирок суду від 20.04.2011 року стосовно засудженого ОСОБА_3 набрав законної сили 05.05.2011 року та був звернений до виконання шляхом направлення копії вироку до КВІ м.Сєвєродонецька.

В Єдиному реєстрі судових рішень наявна постанова Рубіжанського місцевого суду Луганської області від 30.03.2012 року в справі №5/1224/1620/12, якою засудженого ОСОБА_3 було оголошено в розшук, надано дозвіл на затримання та конвоювання до суду під вартою, провадження за поданням Рубежанського підрозділу МВ КВІ про скасування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_3 призупинено до розшуку засудженого.

Згідно з довідкою УІАП ГУНП в Луганській області, станом на 15.10.2024 року стосовно ОСОБА_3 наявні відомості про його засудження Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 20.04.2011 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Із застосуванням ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вирок набрав законної сили 05.05.2011 року. Засудженого ОСОБА_3 Рубіжанським МВС Луганської області було оголошено в розшук (розшукова справа від 15.06.2012). Інших кримінальних правопорушень після засудження 20.04.2011 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області засуджений ОСОБА_3 не вчиняв.

У Постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року (справа №5-324кс15) зазначено, що стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_3 знаходиться у розшуку. В період іспитового строку до суду кримінально-виконавчою інспекцією було скеровано подання про скасування іспитового строку стосовно засудженого та направлення останнього для відбування призначеного покарання. У зв`язку з невстановленням місця знаходження засудженого ОСОБА_3 судом було призупинено розгляд вказаного клопотання, а засудженого оголошено в розшук.

Частина 2 статті 166 КВК України передбачає, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Аналогічні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням закріплені в ч.2 ст.78 КК України.

Таким чином, суд робить висновок, що під час іспитового строку та звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням кримінально-виконавчою інспекцією було направлено до суду вказане вище подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Дане подання було направлено до суду в період строку, визначеного в ст.80 КК України, для виконання вироку стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 ухиляється від відбування призначеного покарання.

Тому, у відповідності вимог ч.3 ст.80 КК України перебіг давності виконання вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_3 зупинився з моменту його розшуку, оголошеного постановою Рубіжанського місцевого суду Луганської області від 30.03.2012 року.

Крім того, суд звертає увагу, що орган пробації до окупації м.Рубіжне Луганської області та наявності паперової особової справи засудженого ОСОБА_3 до Рубіжанського міського суду Луганської області з подібним клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_3 , які за поданням завершились ще 05.05.2016 року, не звертався.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 перебуває у розшуку, місце знаходження останнього невідоме, подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання Рубіжанським місцевим судом Луганської області по суті не розглянуте та остаточне рішення не прийняте, що свідчить про ухилення засудженого від відбування призначеного покарання, відсутня інформація про стан засудженого ОСОБА_3 , а саме те, що на території його проживання з 2022 року відбуваються активні бойові дії, що призвело до великої кількості жертв, поранених, незаконного вивезення на територію РФ, - тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 152, 166 КВК України, ст.ст. 74, 78, 80, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника відділу №20 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , засудженого 20.04.2011 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1