Провадження № 1-кс/643/2341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003456 від 17.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345, КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, за спеціальністю інженер харчової промисловості, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 17.10.2024, близько 11:00, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 по вул. Тюрінській в м. Харкові біля будинку № 25 був зупинений працівниками УПП в Харківській області ДПП, які сумісно з працівниками Управління СБУ в Харківській області та РТЦК та СП знаходились у складі мобільної групи оповіщення військовозобов`язаних з метою перевірки документів.

Під час перевірки військово-облікових документів ОСОБА_5 у останнього виник раптовий злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом ненадання військовослужбовцям РТЦК та СП документів, що посвідчують особу, з метою ухилення від виконання визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ускладнення та припинення діяльності військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань законної діяльності з розшуку та оповіщення військовозобов`язаних запасу, здійснення контррозвідувальних заходів з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України, шляхом завдання тілесних ушкоджень військовослужбовцям зазначених військових формувань.

На виконання свого раптового злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою формування у оточуючих негативного відношення до військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, знаходячись за кермом автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, буд. 25, усвідомлюючи що перед ним знаходяться військовослужбовці, які були вдягнені у відповідний формений одяг, з розпізнавальними знаками, які виконують свої службові обов`язки, відповідно до діючого законодавства України і є представниками влади, почав поводити себе агресивно, відмовився надати запитуванні у останнього документи, а також вийти з автомобіля на законну вимогу старшого оперативного уповноваженого Управління СБУ в Харківській області майора ОСОБА_7 , який відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснював проведення контррозвідувальних та контрдиверсійних заходів та, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, не реагуючи на законні вимоги старшого оперуповноваженого Управління СБУ в Харківській області майора ОСОБА_7 , почав рухатись на вказаному автомобіля по вул. Тюрінській в бік виїзду на пр. Героїв Харкова.

Майор ОСОБА_7 , маючи на меті припинити протиправні дії ОСОБА_5 , з метою перешкодити подальшому руху транспортного засобу, простягнув обидві руки в салон автомобіля через відчинене вікно з боку дверей водія, маючи намір заблокувати кермо та припинити дії ОСОБА_5 , однак останній, продовжуючи свої протиправні дії, не бажаючи їх припиняти, почав набирати швидкість, намагаючись зачинити вікно, у зв`язку із чим заблокував верхні кінцівки ОСОБА_7 та, продовжував рухатись в автомобілі по проїжджій частині вулиці, тягнучи ОСОБА_7 за транспортним засобом по асфальтованій поверхні проїжджої частини на відстань приблизно 50 метрів, після чого різко викрутив кермо вліво, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на асфальт, вдарившись тулубом та головою.

Таким чином ОСОБА_5 створив перешкоди для успішної реалізації функцій військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме проведення мобілізаційних заходів в умовах воєнного стану, зокрема заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів в межах їх законної діяльності, здійснення контррозвідувальних заходів з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України, спричинивши при цьому військовослужбовцю - старшому оперативно уповноваженому Управління СБУ в Харківській області майору ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, забою лівого гомілко ступневого суглобу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та за ч. 2 ст. 345 КК Україні умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та 19.10.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2024 ОСОБА_5 брано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.12.2024.

У цьому клопотанні слідчий вказує, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 18.01.2025. Завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання ОСОБА_5 під вартою не можливо, а підстави для заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, так як наявні докази вчинення підозрюваним тяжкого злочину і ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків не зникли.

Слідчий просить продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 18.01.2025.

В суді прокурор підтримала викладені в клопотанні обставини, наполягла на його задоволенні та зазначила, що у кримінальному провадженні призначено низку судових експертиз, які до теперішнього часу знаходяться на виконанні, що унеможливлює закінчення досудового розслідування.

ОСОБА_5 не заперечував обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, разом з тим зазначив, що під час його зупинки він не знав, що потерпілий є працівником СБУ, так як він був у балаклаві, без жодних відзнак та поводив себе агресивно. Через це він злякався та почав рух на своєму автомобілі. Обставини злочину та його наслідки визнає. Проти клопотання заперечував, зазначивши, що не має наміру переховуватись від слідства чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Посилаючись на фактичне перебування на його утриманні матері-інваліда похилого віку, а також власний незадовільний стан здоров`я просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання у м. Харкові. Обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що сторона обвинувачення посилається на існування ризику незаконного впливу на свідків, проте свідок ОСОБА_8 , який є знайомим ОСОБА_5 та перебував разом з останнім в автомобілі наразі проходить військову службу, отже вплив на останнього з боку підозрюваного виключається фізично. Інші свідки є або військовослужбовцями, або працівниками правоохоронних органів, що також виключає будь-який вплив на них.

Ризик переховування від органів досудового розслідування обґрунтовується прокурором виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі доведення його вини, проте це, на чому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, не можу бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Разом з тим ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м. Харкові, де тривалий час мешкає разом з матір`ю, яка є власником цього житла. Матір є інвалідом через проблеми з опорно-рухомим апаратом та потребує постійної сторонньої допомоги, яку їй надає ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 працює у сфері надання послуг з сантехнічного обслуговування, має постійний доход. Вказані обставини свідчать про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків у місті постійного проживання та спростовує ризик переховування.

Посилаючись на викладене, враховуючи ряд хронічних захворювань, на які страждає ОСОБА_5 , захисник просив змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт, якого буде цілком достатньо для виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного: підозра ОСОБА_5 на тепер цілком обґрунтована зібраними та долученими до клопотання доказами, достовірність та допустимість яких стороною захисту не оспорюється.

ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину і в разі визнання винним у його вчиненні останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Як особистість підозрюваний характеризується наступним чином: раніше не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, що не може свідчити про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місті постійного проживання. Проживання разом з матір`ю, яка є інвалідом третьої групи, звісно передбачає надання підозрюваним певної допомоги останній, разом з тим наявні матеріали, у тому числі медичні документи, не свідчать про перебування матері підозрюваного на його повному утриманні, потребу у постійному сторонньому догляді, допомоги у побуті тощо.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з наявності як ризику переховування підозрюваного від слідства та суду, так і ризику незаконного впливу на потерпілого й свідків. На думку слідчого судді на тепер ці могли зменшитись, проте не зникли і відсутність їх проявів свідчить про дієвість обраного підозрюваному запобіжного заходу.

Процесуальні дії, які необхідно виконати у кримінальному провадженні не можливо закінчити до спливу строку тримання під вартою, визначеного ухвалою слідчого судді від 19.10.2024, а підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає з погляду на викладене вище.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

З зазначених вище причин й обґрунтування доцільності продовження діючого запобіжного заходу слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України згідно яких строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею не більше ніж на 60-ть днів та в межах строку досудового розслідування, клопотання може бути задоволено у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196-199, 309, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 18.01.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 13.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1