Справа№484/4182/24
Провадження№: 1-кп/484/118/25
Ухвала

іменем України

03.03.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000803 від 11.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України

встановив

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою із внесенням застави, на особисте зобов`язання та повернення застави, зазначивши, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.02.2024 року відносно його підзахисного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалено застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. У разі внесення застави, ОСОБА_4 - з-під варти звільнити, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч.5 ст.194 КПК України. Захисник вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на теперішній час перестали існувати, а отже доцільності існування такого заходу забезпечення кримінального провадження як застава відносно ОСОБА_4 , немає. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, має міцні соціальні зв`язки, одружений. Протягом всього часу дії запобіжного заходу сумлінно виконував та виконує покладені на нього судом обов`язки, що вказує на бездоганну процесуальну поведінку останнього. На переконання захисника наведені факти свідчать про те, що подальше застосування застави як запобіжного заходу, буде необґрунтованим, оскільки належна процесуальна поведінка обвинуваченого та виконання процесуальних обов`язків в майбутньому можуть бути забезпечені шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання. 26.02.2024 року ОСОБА_6 дружиною ОСОБА_4 була внесена застава в сумі 242240 гривень, після чого ОСОБА_4 було звільнено із ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Захисник зазначає, що 26.02.2024 року дружина обвинуваченого ОСОБА_4 взяла в борг 240 тис грн, щоб заплатити заставу. Вказаний борг вона має повернути, тому ОСОБА_4 терміново потрібні кошти.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, заслухавши обвинуваченого та його захисника, прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що застосований запобіжний захід є належним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що у рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. У разі внесення застави, ОСОБА_4 - з-під варти звільнити, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч.5 ст.194 КПК України.

26.02.2024 року заставодавцем ОСОБА_6 дружиною ОСОБА_4 була внесена застава в сумі 242240 грн (копія квитанції №9334-3508-5958-0015 від 26.02.2024), після чого ОСОБА_4 було звільнено з-під варти із ДУ Миколаївський слідчий ізолятор.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною першою статті 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Тобто, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Стороною захисту у клопотанні про зміну запобіжного заходу та під час його обґрунтування у суді не наведено доводів та доказів того, що станом на день подання даного клопотання до суду 03.03.2025 року відсутні ризики, встановлені ст. 177 КПК України, існування яких стало підставою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

Захисником обвинуваченого не наведено даних, які б спростовували висновки суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України або підтверджували закінчення існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про повернення застави, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 3 КПК України, заставодавець належить до учасників кримінального провадження.

Згідно із статтею 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Таким чином, вищезазначені законодавчі положення пов`язують можливість повернення застави виключно з припиненням дії цього запобіжного заходу.

Внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за підозрюваного є актом добровільної волі такої особи. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню. При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується самими лише фактом внесенням визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов`язки як заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу, а також несе ризик втрати цих коштів у випадку невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи те, що частиною одинадцятою статті 182 КПК України чітко визначено, що підставою для повернення застави є припинення дії цього запобіжного заходу, а також те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що запобіжний захід у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 припинив свою дію, на переконання суду, правові підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст.ст.177-178, 182, 194, 201 КПК України, суд

ухвалив

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000803 від 11.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали складено 04.03.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: