Дата документу 10.04.2025Справа № 554/4392/25
Провадження № 1-кп/554/750/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» квітня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002221 від 30.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002221 від 30.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 27.08.2014 року, приблизно о 22:20 годині, невідома особа, перебуваючи на вул. Г.Сталінграда в м. Полтава, із застосуванням до ОСОБА_4 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволодів його мобільним телефоном «Nokia 1600» та грошовими коштами в сумі 500 гривень. За вказаним фактом колишнім СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження №0002221 від 30.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. У ході досудового розслідування проведено слідчі (розшукові) дії, однак встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не представилось можливим. Повідомлення про підозру у кримінальному провадженні не складалось і нікому не вручалось. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. У зв`язку із тим, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, прокурор просить закрити кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Від прокурора надійшла заява з проханням розглянути клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, із невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 26 КПК України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності прокурора та інших учасників кримінального провадження.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в кримінальному провадженні, на підставі ч.4 ст. ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0002221 від 30.08.2014 року вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що колишнім СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002221 від 30.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Частиною 2 ст. 186 КК України передбачено кримінальну відповідальність за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняєтьсявід кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Отже, закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 2) у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, вказані дві підстави є взаємозалежними та повинні бути в поєднані між собою.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд, який викладений у постанові від 23.02.2021 року у справі № 397/42/20 провадження № 51-5156км20.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті кримінальне провадження закривається судом.

Згідно з ч.4 вказаної статті закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналізуючи клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження № 0002221 від 30.08.2014 року, суд приходить до висновку про відповідність поданого клопотання вимогам закону.

Статтею 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, відповідно до вимог ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Крім того, в ч. 5 ст. 38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При чому, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об?єктивного дослідження всіх обставин, оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів в їх сукупності.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України були внесені до ЄРДР 30.08.2014 року. В ході досудового розслідування проведено необхідний обсяг слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а саме: проведено допит потерпілого, свідків, здійснено ряд оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення свідків та очевидців події, перевірку на причетність до скоєння злочину осіб, раніше судимих за вчинення подібних кримінальних правопорушень та осіб, які зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами, які проживають на території громади, встановлення місцезнаходження викраденого майна, перевірені ринки та ломбарди, розташовані в районі скоєння злочину, перевірені оголошення про продаж схожих на викрадені речей, однак вказані дії не мали позитивних результатів, і зрештою, встановити особу, причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення не вдалось, у зв`язку із чим жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

За таких обставин досудове розслідування можна вважати повним, всебічним та об?єктивним, а закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України не буде суперечити вищезазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002221, внесеному до ЄРДР 30.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, на теперішній час закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, суд вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 9, 25, 38, 284, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002221 від 30.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене 30.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002221, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв?язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: ОСОБА_1