Справа № 761/9229/25
Провадження № 1-кс/761/6664/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , власниці майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора другого наглядового відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 26.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого наглядового відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 26.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене 28.02.2025 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

1. договір про надання послуг з управління побутовими відходами № 50813056 від 29.09.2023 на 2 рак.;

2. договір користування № ОР 8597 від 29.09.2023 на 1 арк.;

3. акт приймання-передачі майна від 27.09.2023 (додаток до договору № 8597) на 1 арк.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В рамках даного провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, 28.02.2025 проведено обшук за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено зазначене вище майно.

Вказані речі і предмети оглянуто, та за результатами огляду встановлено, що вони мають значення для кримінального провадження, а фактичні данні, які містяться у вилучених предметах, речах і документах, що зафіксовані під час огляду, будуть використані органом досудового розслідування з метою доказування обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Так, 28.02.2025 слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав, зазначив, що вказані документи необхідні органу досудового розслідування для проведення почеркознавчої експертизи.

Власниця майна ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що зазначена в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 особа - ОСОБА_5 їй не відома, остання ніколи не зверталася до неї для вчинення нотаріальних дій. Разом з тим інша особа - ОСОБА_5 неодноразово зверталася до неї, попередньо пред`явивши відповідні документи, що не викликали сумнівів у своїй достовірності.

Вислухавши позиції сторін провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до них матеріали кримінального провадження №0001189 від 26.12.2024, а також скеровані на адресу суду письмові заперечення власниці вилученого майна, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, у ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В рамках даного провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1.

У свою чергу, із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, документів і предметів, які мають значення для досудового розслідування, перелік яких зазначено в ухвалі.

Так, на виконання вказаної ухвали 28.02.2025 слідчими СБ України проведено за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено майно, зазначене у клопотанні прокурора.

Так, згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, слідчий, прокурор проводять обшук.

У відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, враховуючи, що вилучення вказаних речей змістом ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 про надання дозволу на проведення обшуку не охоплюється, таке майно має статус тимчасово вилученого.

У свою чергу, постановою старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 від 28.02.2025 вилучені у ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024 року.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, в ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчою суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучені 28.02.2025 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, документи можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні №0001189 від 26.12.2024, та забезпечення схоронності майна для проведення судових експертиз, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно, у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

При цьому, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання прокурора другого наглядового відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 26.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234, 309, 369-372, 395 КПК України, ст. 96-1, 96-2 КК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.02.2025 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, майно, а саме:

1. договір про надання послуг з управління побутовими відходами № 50813056 від 29.09.2023 на 2 рак.;

2. договір користування № ОР 8597 від 29.09.2023 на 1 арк.;

3. акт приймання-передачі майна від 27.09.2023 (додаток до договору № 8597) на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 14 березня 2025 року о 10 год. 40 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1