УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року

м. Київ

справа № 757/22459/23-к

провадження № 51-5715ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_4 і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою та призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, за ч. 1 ст. 369-2 КК у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмір 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Вирішено інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року вказаний вирок залишено без змін.

Судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_4 за невстановлених слідством обставин, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме - амфетамін, та незаконно її зберігала без мети збуту до 13 лютого 2023 року, коли в період часу з 09:00 год по 11:15 год, в квартирі АДРЕСА_1 , в якій засуджена зареєстрована та проживає, було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року, в ході якого було виявлено та вилучено: 7 пакетів з прозорого безбарвного полімерного матеріалу із пазовими застібками, в середині кожного з яких містилася волога на дотик порошкоподібна речовина білого кольору; 1 пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовими замками, в якому знаходилася волога на дотик порошкоподібна речовина білого кольору; 4 пакети з прозорого полімерного матеріалу з пазовими замками та написами, в яких знаходилися порошкоподібні речовини білого кольору. Відповідно до висновків експертів від 16 лютого 2023 року № СЄ-19/111-23/7889/НЗПРАП та від 27 лютого 2023 року № СЄ-19/111-23/7890/НЗПРАП, надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 8,779 г та 1,179 г відповідно.

Крім того, ОСОБА_4 , в телефонних розмовах, які відбулися 22 та 23 лютого 2023 року висловила пропозицію про надання неправомірної вигоди тимчасово виконуючому обов`язки начальника СВКП Печерського УП ОСОБА_5 , а 23 лютого 2023 року об 11:30 год, перебуваючи в службовому кабінеті № 43 у будівлі Печерського УП ГУНП у м. Києві, під час бесіди зі ОСОБА_5 , який на той час діяв під контролем правоохоронних органів, надала йому неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США за заміну вилучених наркотичних засобів у кримінальному провадженні на іншу не заборонену в обігу на території України речовину (муку), відображенні даної інформації у висновку судового експерта та повернення їй майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку. Однак, дізнавшись про те, що повернення вилученого майна та непритягнення особи до відповідальності - це повноваження слідчого, якому доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні, висловила пропозицію ОСОБА_5 вплинути на прийняття рішення в її інтересах слідчим, якому доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000971 від 08 грудня 2022 року, а саме непритягнення її до кримінальної відповідальності та повернення вилученого, в ході обшуку майна.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог КПК, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування касаційних вимог вказує, що апеляційний суд залишив без належної правової оцінки аргументи прокурора про неврахування місцевим судом ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та даних, що свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи засудженої, яка з метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах вчинила інше кримінально-каране діяння у вигляді пропозиції та надання неправомірної вигоди за непритягнення її до кримінальної відповідальності та повернення вилученого в ході обшуку майна. Стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Мотиви Суду

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369-2 КК, за обставин, установлених у вироку місцевого суду, ґрунтуються на доказах, досліджених у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, у тому числі на показаннях засудженої, яка визнала вину у скоєнні інкримінованих їй діянь, і в касаційній скарзі не оспорюються.

Фактично зі змісту касаційної скарги слідує, що прокурор не погоджується із видом та розміром призначеного засудженій покарання.

З вироку місцевого суду убачається, що суд першої інстанції під час призначення покарання ОСОБА_4 врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, дані про її особу, яка щиро розкаялася у вчиненому, повністю визнала свою вину, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, працює не офіційно, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які б обтяжували покарання, місцевий суд не встановив.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначив їй покарання у виді штрафу за ч. 2 ст. 309 КК у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, а за ч. 1 ст. 369-2 КК у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, в апеляційній скарзі прокурор висловлював незгоду лише з призначеним місцевим судом ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК та просив призначити їй покарання за цей злочин у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Водночас незгоди з призначеним місцевим судом покаранням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369-2 КК в апеляційній скарзі прокурор не висловлював, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядався.

В межах заявлених стороною обвинувачення вимог в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції під час оцінки аргументів прокурора про м`якість покарання, призначеного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК, зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції засуджена повідомила про фактичні обставини вчинених нею кримінально-караних діянь, повністю визнала свою винуватість, висловила осуд своєї поведінки, що свідчить про наявність таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, а в сукупності із даними про особу ОСОБА_4 - про відповідність призначеного їй судом першої інстанції виду і розміру покарання.

Також зі змісту доводів апеляційної скарги прокурора, які відображені в ухвалі суду апеляційної інстанції вбачається, що прокурор вважав правильним застосування місцевим судом принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК.

Колегія суддів не вважає призначене ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, замість покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність і не вбачає істотних порушень кримінального процесуального закону, як про це стверджує прокурор.

Навпаки, суд апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги прокурора провів апеляційний перегляд та ухвалив обґрунтоване рішення.

Касаційна скарга прокурора формально містить посилання на ст. ст. 94, 370, 377, 412, 413, 419, 438 КПК, однак будь які конкретні порушення кримінального процесуального закону, які, на думку прокурора, допустили суди, в ній відсутні.

Апеляційний суд із додержанням положень статей 404, 405 КПК переглянув кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, належним чином перевірив викладені у ній доводи, визнав їх необґрунтованими і зазначив в ухвалі відповідні мотиви та підстави прийнятого рішення. З такими висновками погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3