Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1519/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/29/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на бездіяльність дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.442 КК України, за своїм змістом не містить об`єктивних відомостей про вчинення суддею зазначеного кримінального правопорушення, тому підстави для внесення наведених у заяві відомостей до ЄРДР відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того, просить розглянути питання по відвід судді ОСОБА_8 .

Вважає, що слідчий суддя порушив вимоги КПК України, оскільки розглянув скаргу без її участі та залишив поза увагою її заяви про відкладення.

ОСОБА_6 та прокурор до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому враховуючи, що апеляційна скарга перебуває на розгляді тривалий час, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за частиною четвертою статті 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Незалежність і недоторканність судді гарантують Конституція та закони України; вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частини перша, друга статті 126, частина перша статті 129 Основного Закону України).

Для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом.

Отже, суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

Не може бути наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням слідчого, прокурора або будь-якої іншої особи, є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 2 і 4 КПК України.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, зазначено, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочину, який пов`язаний зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування тільки такої заяви або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 року у справі № 21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

З наведених вище правових норм можна зробити висновок, що незгода із прийнятим суддею процесуальним рішеннями в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених статтями 126 та 129 Конституції України.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України та інших нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що до ЄРДР підлягають внесенню заяви та повідомлення, які містять обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення, тому погоджується з висновками слідчого судді, щодо наданої ним оцінки заяві ОСОБА_6 .

Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_6 про вчинення суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.442 КК України, за своїм змістом не містить об`єктивних відомостей про вчинення суддею саме кримінальних правопорушень, а є незгодою з прийнятим суддею рішенням, а тому підстави для внесення наведених у заяві відомостей до ЄРДР відсутні.

На переконання апеляційного суду, заява ОСОБА_6 за своїм змістом та суттю є незгодою останнього із процесуальними рішеннями у конкретній справі та не є повідомленням про злочини і не містить конкретних даних про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_6 про те, що розгляд справи було проведено без її особистої участі чим було порушено норми КПК на думку колегії суддів є неспроможними, оскільки ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про розгляд її скарги, що підтверджується трекінгом поштових відправлень з сайту Укрпошта, справа на розгляді у Червоноармійському районному суду Житомирської області перебувала тривалий час, а тому враховуючи процесуальні строки розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду скарги за відсутності ОСОБА_6 (а.с.158)

Твердження ОСОБА_6 , що слідчим суддею не розглянуто її заяву про відвід є голослівними, оскільки 19.11.2024 року слідчий суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області ОСОБА_9 розглянув цю заяву та прийняв обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_8 (а.с.140-140)

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 щодо не внесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на бездіяльність дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: