Справа № 526/3224/24
№ провадження 1-кп/541/72/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене 31.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405, з обвинувальним актом, затвердженим начальником Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , який надійшов до суду 29.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівка Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера за віком, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 звинувачується в тому, що у березні 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, здобув корпус з металу жовтого кольору, пружину, ударно-спусковий механізм та зйомну трубку, яка виконує функції ствола, після чого з`єднав їх в єдину конструкцію, чим незаконно виготовив пристрій, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/9752-БЛ від 10.06.2024.

Такі дії, що виразилися у незаконному виготовленні вогнепальної зброї, ОСОБА_7 , кваліфіковані по ч. 1 статті 263-1 КК України.

Крім цього, діючи повторно, в березні 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, після незаконного виготовлення пристрою, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру, згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/9752-БЛ від 10.06.2024, здобув рамку зі стволом, підствольним магазином, та спусковим механізмом, руків`я та затвор, після чого з`єднав їх в єдину конструкцію, чим виготовив пристрій, який являється гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/9753-БЛ від 07.06.2024.

Повторне незаконне виготовлення вогнепальної зброї ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Крім цього ОСОБА_7 , починаючи з березня 2022 року по 03.06.2024 року, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, не маючи передбаченого законом дозволу, після самостійного виготовлення вищевказаних двох одиниць вогнепальної зброї, став її незаконно зберігати.

В березні 2022 року у денний час, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв самостійно виготовлену вогнепальну зброю (пристрій, який являється гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/9753-БЛ від 07.06.2024), поклав до поліетиленового пакету та без передбаченого законом дозволу переніс до місцевості на відстані 500 м. від його місця проживання, яку 03.06.2024 було вилучено в ході огляду місця події.

31.05.2024 року уранці, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, взяв з собою самостійно виготовлений пристрій, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру, згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/9752-БЛ від 10.06.2024, з метою вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_9 , та приїхавши до міста Гадяч Миргородського району Полтавської області почав його носити при собі доки не був вилучений в ході огляду місця події.

Дані дії, що виразилися у незаконному зберіганні та носінні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані стороною обвинувачення по ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, у Гадяцькому відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73046871 про стягнення з ОСОБА_7 штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн 00 коп. В ході примусового виконання рішення про стягнення штрафу на підставі ст.ст. 48, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 24.10.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_7 , копію якої направлено до АТ «Ощадбанк». У квітні 2024 року дана банківська установа заблокувала відкриті на ім`я ОСОБА_7 рахунки.

В кінці травня 2024 року в ОСОБА_7 , після блокування банківського рахунку, відповідно до постанови державного виконавця, виник злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням ним, за описаних вище обставин, службових обов`язків, які в передбаченому законодавством порядку обмежували його права.

31.05.2024 близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті начальнику Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_9 , тобто умисел на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, з місця свого проживання в с. Максимівка Миргородського району Полтавської області, прибув до м. Гадяч Миргородського району Полтавської області на вулицю Шевченка, 5, де знаходиться Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При цьому, для вчинення вбивства ОСОБА_7 заздалегідь взяв із собою, виготовлений ним пристріл для відстрілу мисливськими патронами 12 калібру та не менше 6 мисливських патронів цього калібру. В даному місці, протягом дня, ОСОБА_7 очікував на появу ОСОБА_9 .

В подальшому, близько 16 години 35 хвилин, ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_9 вийшов з адміністративної будівлі за місцем роботи та пішов по тротуару в напрямку будинку АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , відразу пішов за останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, достовірно розуміючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, який виконує покладені на нього службові обов`язки, ОСОБА_7 , діючи умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину саморобний пристріл для відстрілу мисливськими патронами 12 калібру, спорядивши до нього один патрон, наблизившись ззаду до ОСОБА_9 на відстань близько 4-5 м., з метою спричинення смерті працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, здійснив постріл в напрямку ОСОБА_9 .

Після цього, потерпілий ОСОБА_9 , почувши вистріл, який пролунав позаду нього, зупинився та обернувся назад в напрямку до ОСОБА_7 . В свою чергу останній, відразу спорядив інший мисливський патрон до саморобного пристрою для їх відстрілу та продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою спричинення смерті працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, здійснив ще один постріл в напрямку ОСОБА_9 .

Після цього, потерпілий ОСОБА_9 , розвернувся та через проїзну частину вулиці Шевченка м. Гадяч Миргородського району, почав бігти в напрямку до вулиці Гадяцького Договору м. Гадяч Миргородського району. В свою чергу ОСОБА_7 , спорядив ще один мисливський патрон до саморобного пристрою для їх відстрілу та продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою спричинення смерті працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, побіг за ОСОБА_9 та перебуваючи в районі перехресть вулиць Шевченка та Гадяцького Договору м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, здійснив ще один постріл в напрямку ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_7 викинув пусті гільзи з під мисливських патронів біля будинку АДРЕСА_2 , та таким чином вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті працівнику правоохоронного органу ОСОБА_9 , однак з причин, що не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний умисел до кінця.

Обвинувачення кваліфікувало вказані дії ОСОБА_7 , як вчинення замаху на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена статтею 348 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України, та заперечив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

У своїх показах ОСОБА_7 повідомив суду, що після початку збройної агресії військ Російської Федерації на території України, в тому числі на теренах Полтавської області, з метою самозахисту він виготовив, з наявних в нього та віднайдених на території металоприймального пункту матеріалів, саморобний пристрій для пострілів із застосуванням мисливських патронів дванадцятого калібру, з коротким стволом, без ручки. Спробував з нього декілька пострілів. На відстані більше п`яти метрів він не мав прицільного та вражаючого ефекту. Тому він виготовив ще один пристрій для відстрілу мисливськими патронами 12 калібру з довшим дулом та ручками для тримання. Цей пристрій мав кращу кучність пострілів та вражаючу силу. Даний пристрій він закопав на відстані близько 500 метрів від свого будинку в лісосмузі. Для здійснення пострілів в потерпілого використовував саме пристрій, який він виготовив першим, так як не бажав заподіяти потерпілому значної шкоди.

31.05.2024 року ранком прибув до м. Гадяч Миргородського району Полтавської області. Він дочекався закінчення робочого дня ОСОБА_9 , який працює начальником Гадяцького відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з метою залякування останнього та привернення уваги суспільства до неправомірних дій потерпілого на своїй посаді, за допомогою самостійно виготовленого пристрою вирішив здійснити в нього постріли в людяному місці. Таким чином, ОСОБА_7 зробив три почергові вистріли націлені в бік ОСОБА_9 , адже хотів його провчити, у зв`язку з накладенням арешту на особистий банківський пенсійний рахунок обвинуваченого. Постріли здійснював із самостійно виготовленого пристрілу для відстрілу мисливськими патронами, використовуючи при цьому лише холості набої, однак при собі мав і бойові. Вказав, що дана зброя була небоєздатною та не могла спричинити тяжких ушкоджень людині. Факт того, що потерпілий ОСОБА_9 працює у виконавчій службі був відомий обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з кваліфікацією його дій за статтею 348 КК України, мотивуючи це тим, що він не вважає потерпілого ОСОБА_9 працівником правоохоронного органу. Окрім того, метою його дій було лише залякування потерпілого та привернути увагу до його протиправної поведінки та аж ніяк не позбавлення життя останнього.

Також обвинувачений не вважає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконному провадженні із зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, так як добровільно видав працівникам поліції пристрій для здійснення пострілів, з якого стріляв по потерпілому, відразу після їх приїзду на місце події. З приводу іншого пристрою для відстрілу мисливських патронів він вказав, що під час його допиту у якості підозрюваного 03.06.2024, він зробив заяву слідчому про його добровільну видачу. Під час обшуку даний пристрій поліцейські не знайшли. І лише після завершення проведення обшуку, він ще раз повідомив про добровільну видачу вогнепальної зброї та показав місця, де його закопав. Тому на переконання ОСОБА_7 він повинен бути звільнений від відповідальності за дані дії на підставі ч. 3 ст. 263 КК України.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні частини інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що він є начальником Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 31.05.2024 він покинув своє робоче місце близько 16 год 45 хв. та попрямував в сторону дому. Пройшовши декілька десятків метрів він почув вистріл позаду себе. Повернувшись ОСОБА_9 побачив ОСОБА_7 , якого до цього ніколи не бачив. Лише спілкувався в телефонному режимі та в листуванні. Нападник в цей момент перезаряджав зброю і завдав другого пострілу на відстані близько 4-5 м, при цьому в очі потерпілому полетіли якісь часточки, які були схожі на порох. Після цього, злякавшись за своє життя, ОСОБА_9 почав тікати від нападника. У подальшому пролунав третій постріл, однак відстань між потерпілим та обвинуваченим була досить значною. Упродовж цього часу ОСОБА_9 викликав наряд поліції та намагався йти на відстані за нападником до їх прибуття.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 31.05.2024 вона побачила двох людей. Нападник стріляв у потерпілого. Сам пристрій, з якого здійснювались постріли роздивитись не змогла, однак він тримав його у правій руці. З нападником говорила жінка, яка зупиняла останнього та намагалась дізнатись причину його дій. Бачила як тікали діти, які налякалися гучних звуків пострілів, а тому вважає, що такими діями було порушено громадський порядок;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що обвинуваченого не знає, потерпілого особисто не знає, проте їй відома інформація, що дана особа є начальником державної виконавчої служби у м. Гадяч. Окрім того, повідомила, що 31.05.2024, будучи у себе в квартирі на балконі вона почула постріл. Виглянувши з балкона свідок побачила чоловіка, який тримав предмет схожий на пістолет, щось діставав з кишені, поміщав у зброю та націлював її на потерпілого. Після цього вони побігли далі в бік вулиці Гадяцького Договору, де пролунав ще один постріл. Між звуками пострілів була чутна словесна перепалка між обвинуваченим та потерпілим. ОСОБА_7 здійснював постріли правою рукою, стріляв у напрямку потерпілого ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_11 вважає, що вищевказаними діями було порушено громадський порядок;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 31.05.2024 близько 16 год 30 хв. вона почула постріл. Вибігши на вулицю, вона побачила молодого чоловіка, який біг, а за ним гнався старший чоловік, який стріляв у першого. У руці, чоловік похилого віку, тримав якусь зброю, продовгувастої форми та невелику за розміром. Під час бігу він перезаряджав дану зброю. Потім ОСОБА_12 побачила, що з нападником почала розмовляти жінка, яка намагалась його зупинити. Зазначила, що обвинуваченого та потерпілого до вчинення даного кримінального правопорушення не знала, вважає, що внаслідок вищевказаних дій було порушено громадський порядок;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка зазначила, що 31.05.2024 близько 16 год 00 хв. вона йшла в сторону вул. Шевченка у м. Гадяч Миргородського району та почула два постріли. Пішовши на звук, вона побачила молодого чоловіка, у віці близько 40 років, який швидко біг. За ним, з проміжком в 0,5 хв. біг чоловік похилого віку, який почав націлюватися на втікаючого, проте свідок ОСОБА_13 його зупинила. Запитала у нападника навіщо він це робить, на що останній відповів, що потерпілий «вкрав у нього пенсію». Зазначила, що зброя була схожа на трубу та виглядала як саморобна, стріляв з даного пристрою обвинувачений з правої руки, а при вистрілі було видно вогонь.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що обвинуваченого та потерпілого особисто не знала. Моменту вчинення кримінального правопорушення не бачила, лише чула постріли. Була понятою при проведенні огляду місця події 31.05.2024. Пристрій з якого обвинувачений здійснював постріли описати не може, проте чітко запам`ятала вигляд гільз, які вилучались. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_7 вів себе адекватно, агресії з його боку вона не помітила.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів за обставин, встановлених судом, також підтверджується відомостями, що містяться у досліджених в судовому засіданні письмових та електронних доказах:

- заявою ОСОБА_9 про вчинення злочину від 31.05.2024;

- протоколом огляду місця події від 31.05.2024, проведеного на відстані близько трьох метрів від будівлі готелю «Едем» (будинок №4) по вулиці Шевченка в м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, в ході якого виявлено патронташ чорного кольору на 7 патронів, продовгувастий предмет з металу, а саме пристрій для відстрілу патронів, а також три предмети схожі на мисливські патрони;

- протоколом додаткового огляду місця події від 01.06.2024, за участю спеціаліста оглянуто узбіччя навпроти під`їзду №2 та №3 будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено пижі в кількості 8 шт., на яких видно сліди порохових газів. Крім цього, на відстані 1,3 м від краю тротуару праворуч виявлено предмет схожий на дріб мисливського набою. Дріб має розмір 6 мм. Подібний дріб виявлено в радіусі 2 м від першого, та ще один дріб на відстані 50 см від другого;

- протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_9 від 01.06.2024, за участю свідків ОСОБА_13 від 01.06.2024, ОСОБА_12 від 01.06.2024, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 03.06.2024 та 18.06.2024, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, під час яких учасники відтворили події 31.05.2024, механізм здійснених пострілів, що узгоджується з їх показами, даними безпосередньо суду;

- протоколом обшуку від 03.06.2024, у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким зафіксовано обшук в домогосподарстві обвинуваченого ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 . В Ході якого ОСОБА_7 видав чотири набої до мисливської зброї 12 калібру в червоних гільзах, які опечатані биркою. Окрім того, у будинку в кімнату ОСОБА_7 заніс ніж, який також було опечатано;

- протоколом огляду від 03.06.2024, за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , встановлено, що від с. Максимівка в напрямку с. Римарівка веде польова дорога. По ліву сторону дороги на полі знаходиться лінія електроопор. В кущах біля поля знаходиться електроопора без номера. Біля електроопори знаходиться сумка господарська, в якій знаходиться пакунок в якому знаходиться саморобна рама зі стволом під обстріл мисливських набоїв. В іншому кульку знаходиться саморобний ударно-спусковий механізм, який опечатано і вилучено;

- висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/117-24/9753-БЛ від 07.06.2024, відповідно до якого наданий на дослідження пристрій, являється гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом курково-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 та придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 12-го калібру;

- висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/117-24/9752-БЛ від 10.06.2024, відповідно до якого наданий на дослідження пристрій відноситься до категорії вогнепальної зброї. Даний пристрій являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру. Пристрій виготовлений саморобним способом та придатний для проведення пострілів патронами 12 калібру. Надані на дослідження три гільзи, являються стріляними гільзами мисливських патронів 12-го калібру. Вони відстріляні з наданого на дослідження пристрою (одноствольного однозарядного пістолета під патрон 12 калібру). Надані на дослідження три предмета, являються частинами боєприпасів картеччю (метальним снарядом мисливських патронів до гладкоствольної зброї). Наданий на дослідження один патрон, являється бойовим припасом мисливським патроном 12 калібру, виготовленим промисловим способом. Наданий на дослідження один патрон, являється бойовим припасом мисливським патроном 12 калібру, виготовлений промисловим способом. Надані на дослідження два патрона, являються бойовими припасами мисливськими патронами 12 калібру, споряджені самостійним способом з використанням гільз та капсулів промислового виготовлення;

- висновком судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №432 від 01.08.2024, згідно якого у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв ознаки хворобливого стану психіки у вигляді розладу особистості та поведінки органічного походження з надцінними ідеями відношення і за своїм психічним станом у зазначений період часу повною мірою не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час ОСОБА_7 , за своїм психічним станом потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги;

- висновком експерта Гадяцького відділення обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації №141 від 12.06.2024, згідно якого тілесні ушкодження, виявлені при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_9 слід кваліфікувати як ЛЕГКІ тілесні ушкодження;

- речовими доказами (пристроєм, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру, пристроєм, який являється гладкоствольною, короткоствольною, вогнепальною зброєю, виготовленою по типу саморобних одноствольних гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 , трьома патронами до мисливської рушниці, трьома гільзами до мисливських патронів, патронташем, пижами до патронів, фрагментами шароподібної форми схожими на картеч, ножем) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази суд визнає належними та допустимими, так як вони зібрані та представлені з дотриманням вимог закону, містять відомості, що мають значення для кримінального провадження, ніким не оспорюються, є логічними, послідовними та у сукупності дають повний і докладний опис подій, що відбувались у м. Гадяч 31.05.2024.

Колегія судді приходить до переконання про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфіковані по ч. 1 ст. 261-1 КК України та ч. 2 ст. 261-1 КК України, та виразились у незаконному виготовленні обвинуваченим вогнепальної зброї, а саме нестандартної казнозарядної вогнепальної зброї куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру та подальше їх повторне вчинення, шляхом виготовлення, ще однієї вогнепальної зброї, яка являє собою гладкоствольну, короткоствольну вогнепальну зброю, виготовлену по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 .

Також стороною обвинувачення законно кваліфіковані дії обвинуваченого по ч. 1 статті 263 КК України щодо зберігання та носіння без передбаченого законом дозволу після самостійного виготовлення вогнепальної зброї, а саме нестандартної казнозарядної вогнепальної зброї куркового типу одноствольного однозарядного пістолета під патрон 12 калібру, який був вилучений у ОСОБА_7 після вчинення злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_9 31.05.2024.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 3 статті 263 КК України до дій ОСОБА_7 , які виразились в інформуванні поліцейських щодо наявності в нього вогнепальної зброї, з якої він щойно вчинив протиправні дії. Так як такі дії не являлись добровільною здачею вогнепальної зброї. Працівникам поліції на момент такої заяви вже було відомо про вчинення злочину із застосування зброї та вони проводили першочергові дії по затримання причетної особи, на яку вказували потерпілий та свідки і подальший обов`язковий обшук затриманої особи передбачав виявлення всіх заборонених предметів.

Частиною 3 статті 263 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Як зазначив Верховий суд у постанові ККС ВС від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/15397/19, добровільна здача означає, що особа має реальну можливість та усвідомлює, що й надалі безперешкодно може зберігати предмети цього злочину, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) здає їх органу влади.

З урахуванням вищевказаних положень ч. 3 ст. 263 КК України та висновку Верховного суду колегія приходить до переконання, що ОСОБА_7 не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 263 КК України щодо зберігання та носіння без передбаченого законом дозволу після самостійного виготовлення вогнепальної зброї, а саме короткоствольної вогнепальної зброї, виготовленої по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 . Яку обвинувачений видав працівникам поліції після проведення обшуку у його домоволодінні 03.06.2024.

При прийнятті даного рішення колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 заявив про добровільну видачу даної вогнепальної зброї слідчому поліції, до початку проведення його допиту у якості підозрюваного, який розпочався о 11 год. 11 хв. 03.06.2024 та до проведення обшуку за місцем його проживання з 19 год. 36 хв. до 20 год. 31 хв. Також суд враховує те, що проводячи обшук працівники поліції не виявили дану вогнепальну зброю, про видачу якої заявив підозрюваний. Це вказує на його реальну можливість та усвідомлення, що й надалі він зміг безперешкодно зберігати предмет цього злочину. І лише після складення протоколу обшуку ОСОБА_7 провів працівників поліції до місця, де закопав саморобну зброю. Що на переконання суду вказує на його добровільність та не можливість під час обшуку працівникам поліції виявити заборонений предмет.

Враховуючи викладене ОСОБА_7 не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, по обвинуваченню в зберіганні та носінні без передбаченого законом дозволу після самостійного виготовлення вогнепальної зброї, а саме короткоствольної вогнепальної зброї, виготовленої по типу саморобних одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 добровільно виданої 03.06.2024. Однак вказане не виключає його відповідальності за зберігання та носіння іншого саморобного пристрою, який також являється вогнепальною зброєю. А тому його протиправні дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №633/195/17, критеріями віднесення органів державної влади до правоохоронних є інституційно-функціональні ознаки, що визначають правовий статус такого органу в системі органів державної влади.

До правоохоронних органів слід відносити органи державної влади, визначені в законах України як правоохоронні чи такі, що здійснюють закріплену за ними на законодавчому рівні правоохоронну функцію.

При вирішенні питання про те, чи є потерпілий ОСОБА_9 працівником правоохоронного органу, необхідно виходити із системного аналізу: положень Конституції України, КК України, КПК України, КУпАП, нормативно-правових актів, які регулюють правовий статус того чи іншого органу державної влади, з яким особа перебуває у трудових чи службових відносинах; повноважень працівника згідно з його посадовою інструкцією, які передбачають реалізацію правоохоронної функції, зокрема вжиття визначених законом превентивних заходів і заходів примусу, а також передбачених кримінальним процесуальним законодавством і законодавством про адміністративні правопорушення заходів; законодавства про пенсійне забезпечення відповідної категорії працівника.

У своєму Рішенні від 18 квітня 2012 року №10-рп/2012 Конституційний Суд України посилався на положення ч. 3 ст. 364 КК України, якими передбачено кримінальну відповідальність службової особи за зловживання владою або службовим становищем, а саме «дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені працівником правоохоронного органу», та дійшов до висновку, що встановлена кваліфікуюча ознака складу злочину працівник правоохоронного органу не поширюється на працівника органу державної виконавчої служби.

Такого висновку КСУ дійшов виходячи з розуміння ознак цього суб`єкта злочину за змістом його застосування у КК України, із системного аналізу якого вбачається, що в ньому розмежовано поняття «працівник правоохоронного органу», «працівник державної виконавчої служби», «державний виконавець».

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.08.2023 у справі №633/195/17 вважає, що при тлумаченні поняття «правоохоронний орган» для цілей застосування норм КК України може бути використана норма-дефініція положень абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-XII, але лише в частині правоохоронної функції, яка реалізується шляхом правозастосування.

Однак, для надання певній посадовій особі статусу працівника правоохоронного органу необхідно обґрунтувати, які правоохоронні функції були віднесені до повноважень особи з посиланням на конкретні положення посадової інструкції.

Таким чином, вищенаведені специфічні властивості не дозволяють віднести Державну виконавчу службу до системи органів правоохоронної діяльності.

Враховуючи викладене стороною обвинувачення помилково кваліфіковані дії обвинуваченого по ст. 348 КК України.

Дії ОСОБА_17 , які виразились в тому, що він о 16 год. 35 хвилин біля будинку №11 по вулиці Шевченка м. Гадяч Миргородського району Полтавської області публічно, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальновизнані правила поведінки в суспільстві та громадський порядок, що супроводжувались особливою зухвалістю та метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наблизився до ОСОБА_9 , начальника Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який в цей час повертався з роботи додому. Використовуючи в якості знаряддя злочину саморобного пристрою для відстрілу мисливськими патронами 12 калібру, наблизившись ззаду до ОСОБА_9 на відстань близько 4-5 м., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, здійснив два постріли в напрямку потерпілого.

Після цього, потерпілий ОСОБА_9 , почав бігти в напрямку до вулиці Гадяцького Договору м. Гадяч Миргородського району. В свою чергу ОСОБА_7 , спорядив ще один мисливський патрон до саморобного пристрою та продовжуючи свій злочинний умисел, діячи умисно, побіг за ОСОБА_9 та перебуваючи в районі перехресть вулиць Шевченка та Гадяцького Договору м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, здійснив ще один постріл в напрямку ОСОБА_9 .. Потім обвинувачений викинув пусті гільзи з під мисливських патронів біля будинку АДРЕСА_2 , та таким чином вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу.

Вищевказані дії обвинуваченого на переконання колегії суддів містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. А саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

При перекваліфікації дій обвинуваченого судом вираховується те, що незважаючи на особистий мотив ОСОБА_7 на спричинення шкоди потерпілому, в зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, він вибрав громадське місце для реалізації свого умислу, що вказує на бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Такі дії зумовлені не так особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Особливість мотиву хуліганських дій ОСОБА_7 (явна неповага до суспільства) полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі з метою привернути увагу до виниклої в нього проблеми з арештом виконавчою службою пенсійного рахунку. Дії обвинуваченого позбавлені будь-якої необхідності, постають із бажання особи показати свою винятковість, протиставити себе іншим чи пов`язані з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів та встановлених у суспільстві правил поведінки. Що в більшій мірі пов`язано з його психічним здоров`ям, так як його хворобливий стан психіки, має вигляд розладу особистості та поведінки органічного походження з надцінними ідеями відношення.

На переконання суду стороною обвинувачення не доведено наявність умислу обвинуваченого спрямованого на спричинення смерті потерпілому. На підтвердження даного висновку суд вказує на те, що хоч потерпілий використовував у якості знаряддя вчинення злочину саморобну вогнепальну зброю, однак її характеристики не дають можливості здійснювати прицільні постріли з урахуванням конструкції без рукоятки та короткого ствола, що впливає на прицільність, кучність та дальність вильоту дробин, що встановлено із свідчень судового експерта ОСОБА_18 . Як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_7 на момент вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_9 мав іншу саморобну вогнепальну зброю, яка мала кращі технічні вражаючі характеристики, однак він не використав її при вчиненні протиправних дій.

Також на відсутність прямого умислу обвинуваченого спрямованого на спричинення смерті потерпілому свідчить поведінка та висловлювання обвинуваченого, яка зафіксована на відеозаписах з бодікамер поліцейських, що першими прибули на місце вчинення злочину та затримували обвинуваченого. Він не намагався втекти, відкрито йшов на розмову, розповідаючи, чому він вчинив протиправні дії та якого результату намагався досягти. ОСОБА_7 вказував на те, що бажає публічного розголосу подій учасником якої був він та начальник виконавчої служби, з метою привернути увагу до свого жалюгідного стану, в який був поставлений в наслідок арешту пенсійного рахунку.

Судом не встановлено, що дії ОСОБА_7 були безпосередньо спрямовані на вчинення вбивства ОСОБА_9 , адже стріляючи мисливськими набоями хоч і з примітивної саморобної зброї він можливо й міг досягти тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, однак психічне ставлення до організації вчинених діянь і їх наслідків, об`єктивно-предметних умов його вчинення, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчиненого злочину, дають можливість прийти до висновку про наявність невизначеного умислу обвинуваченого до можливих наслідків.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які є належними, допустимими та достатніми і такими, що узгоджуються між собою, судова колегія дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_7 і кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу;

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення, переробка вогнепальної зброї;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення, переробка вогнепальної зброї вчинена повторно;

- за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, за вчинення кримінальних правопорушень, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що виразилось у визнанні вини, готовності нести покарання за вчинені злочини, добровільна видача однієї одиниці саморобної вогнепальної зброї, а також наявність психічних розладів особистості та поведінки з надцінними ідеями відношення, які хоч не виключають кримінальну відповідальність обвинуваченого, однак суттєво впливають на оцінку суспільно небезпечності особи обвинуваченого та виникнення мотивів вчинення протиправної поведінки. Також суд на підставі ч. 2 ст. 66 КК України визнає, як пом`якшуючу обставину вчинення злочину особою похилого віку, який має поганий стан здоров`я.

Враховуючи, що злочинні дії ОСОБА_7 хоч і є тяжкими злочинами, однак не заподіяли тяжких наслідків: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, що вказує на негативне ставлення обвинуваченого до скоєного та готовності нести покарання. А також особу обвинуваченого, який є пенсіонером за віком, має складний стан його здоров`я, наявність психічних розладів особистості та поведінки, що впливає на оцінку суспільної небезпеки вчинюваних протиправних діянь та особи обвинуваченого, яке на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинюваного злочину, суд керуючись ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частин 2 статті 263-1 КК України.

На переконання суду застосування інституту призначення більш м`якого покарання ніж передбачене законом саме в даному випадку, є доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та проявом гуманізму до особи.

Призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за вчинення злочинів передбачених ч. 1. ст. 263, ч. 1 та ч.2 ст.263-1, ч. 4 ст. 296 на думку суду, беручи до уваги всі обставини даної справи, відповідно до правил ч.1 ст. 70 КК України, слід застосувати спосіб часткового складання призначених покарань.

Процесуальні витрати по справі необхідно покласти на обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України. Розмір витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні складає 6058 гривень 24 копійки.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення, а саме в період з моменту затримання 31.05.2024. по 02.06.2024 включно та з 10.07.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також відповідно до положень ч. 6 статті 72 КК України зарахувати в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі засудженому період перебування під домашнім арештом з 03.06.2024 по 09.07.2024 виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 373, 374 КПК України, колегія судді

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 та ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (місяць) позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

Згідно ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді 3 ( трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити засудженому тримання під вартою.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання з 31.05.2024 року зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення засудженого.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення, а саме: в період з моменту затримання 31.05.2024. по 02.06.2024 включно та з 10.07.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також відповідно до положень ч. 6 статті 72 КК України зарахувати в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі засудженому період перебування під домашнім арештом з 03.06.2024 по 09.07.2024 виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 6058 гривень 24 копійки.

Знищити речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- пристрій, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та являється нестандартною казнозарядною вогнепальною зброєю куркового типу одноствольним однозарядним пістолетом під патрон 12 калібру;

- пристрій, який являється гладкоствольною, короткоствольною, вогнепальною зброєю, виготовленою по типу саморобних одноствольних гладкоствольних однозарядних пістолетів з стріляючим механізмом куркового-ударникового типу саморобним способом, з використанням затвору від гвинтівки конструкції ОСОБА_8 ;

- 3 (три) патрони до мисливської рушниці;

- 3 (три) гільзи до мисливських патронів;

- патронташ чорного кольору на 7 (сім) патронів;

- 8 (вісім) паперових пижів до патронів;

- 3 (три) металеві фрагменти шароподібної форми схожі на картеч з мисливських патронів;

- ніж, вилучений в ході обшуку, проведеного 03.06.2024.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суду Полтавської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3