У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн, та у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати до слідчого кожної середи в період часу з 09.00 год. до 17.00 год.;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі наявності;

- носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В разі відмови в цій частині, просить зменшити розмір застави з урахуванням матеріального становища ОСОБА_7 в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, є недоведеною.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю, двох неповнолітніх дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, є учасником бойових дій, навчається на денній формі навчання у Національному університеті кораблебудування, хворіє дегеративно-дистрофічне ураження хребта, має переломи обох ніг з 2021 року.

Апелянт вважає, що в ухвалі не мотивовано розмір визначеної застави, який значно перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 15.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

23.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Також слідчим суддею визначений розмір застави, що перевищує максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_7 , органами досудового розслідування, підозрюється у систематичному, на протязі довготривалого часу здійсненні незаконного продажу гуманітарної допомоги, за що отримував прибуток. Під час обшуків було виявлено та вилучено велику кількість предметів гуманітарної допомоги, яка була підготовлена для реалізації

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України, законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що слідчий суддя зазначених вимог кримінального процесуального закону загалом дотримався.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведення органом досудового розслідування існування в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, погоджуючись із висновком слідчого судді, колегія суддів зазначає, що в даному випадку органом досудового розслідування було доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків.

Зокрема, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик у виді можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, мотивовано тим, що перебуваючи на свободі, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, підозрюваний ОСОБА_7 може схиляти осіб, яким здійснено продаж гуманітарної допомоги, до знищення або спотворення документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, однак які на цій стадії досудового розслідування вилучені не були.

Також є доведеним ризик незаконного впливу на свідків та осіб, які на даний час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних.

Крім того, на даний час не встановлено інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню є також доведеним. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні.

Також є доведеним ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 разом з іншими особами, які на даний час встановлюються.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апелянта, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Посилання захисника на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю, двох неповнолітніх дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, є учасником бойових дій, навчається на денній формі навчання у Національному університеті кораблебудування, хворіє, не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Водночас, колегія суддів вважає, що для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Що стосується доводів апелянта про визначення слідчим суддею занадто великого розміру застави щодо ОСОБА_7 також є неспроможними, з огляду на таке.

Так, згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував встановлені ризики, обставини та характер кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється. Достатньо враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у систематичному, на протязі довготривалого часу здійсненні незаконного продажу гуманітарної допомоги, за що отримував прибуток. Під час обшуків було виявлено та вилучено велику кількість предметів гуманітарної допомоги, яка була підготовлена для реалізації.

Є достатньо вмотивованим оскаржуване рішення в частині визначення розміру застави, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі його внесення.

Рішення слідчого судді щодо визначення розміру застави є обґрунтованим, законним та вмотивованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3