ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/182/25 Справа № 712/4265/25 Категорія: ст.199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

15 квітня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.04.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків

Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України,

одруженого, даних щодо неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше

не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2,3

ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02.06.2025, без можливості внесення застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.04.2025 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02.06.2025, без можливості внесення застави.

Ухвала слідчого судді мотивована наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів підозрюваному та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні, також слідчим суддею враховано доводи слідчого щодо неможливості закінчити досудове розслідування через необхідність проведення ряду слідчих дій.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, якою просить звільнити його з-під варти в умовах СІЗО та обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на незадовільне самопочуття, просить надати йому можливість самостійно, власними силами вирішити проблеми, пов`язані з наявними у нього хворобами. Зазначає, що зміна запобіжного заходу дасть йому можливість допомогти дружині у догляді за двома неповнолітніми дітьми.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з огляду на наступне.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що СВ УСБУ України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 02.08.2024 за ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

09.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

10.01.2025 підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08.03.2025.

28.02.2025 постановою заступника Черкаської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.04.2025.

06.03.2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 08.04.2025.

02.04.2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено строк досудового розслідування до 08.07.2025.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчим суддею, були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Слідчий суддя при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, в їх сукупності та правильно встановив, що продовжують існувати та не зменшилися обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні.

На противагу доводам апеляційної скарги підозрюваного щодо його незадовільного стану здоров`я та необхідності допомагати дружині у догляді за неповнолітніми дітьми, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжких злочинів, а доказів неможливості тримання під вартою підозрюваним не надано.

Крім того, на даний час існує потреба у проведенні значного обсягу слідчих та процесуальних дій.

Апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

За матеріалами даного клопотання ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів з метою підривної діяльності в інформаційній сфері проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, як інструмент впливу на громадську думку серед громадян України та перешкоджання законній діяльності ЗСУ. Вказане свідчить про наявність суспільного інтересу, який переважає інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а посилання підозрюваного щодо наявності у нього на утриманні малолітніх дітей взагалі нічим не підтверджені, крім того вони не нівелюють та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останнього, зважаючи на тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

Даних про те, що наявна у підозрюваного хвороба може лікуватися лише поза умовами перебування у СІЗО, та того, що йому показано термінове оперативне лікування, що виключає можливість його перебування в умовах слідчого ізолятору, стороною апелянта суду не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не виявлено.

Отже доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням і висновків щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не спростовують.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного, на думку апеляційного суду рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.04.2025 про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02.06.2025, без можливості внесення застави, залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :