печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003188 від 25.07.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Дніпро, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про закриття провадження стосовно неї у частині епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність зазначеного діяння, а також у частині епізодів від 22.09.2018, 21.02.2019, 15.03.2019 у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала проти закриття провадження з зазначених підстав.

Прокурор та інші учасники не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої.

Так, згідно обвинувачення ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів шляхом обману в період часу з вересня місяця 2018 року по червень місяць 2019 року, працюючи, відповідно до наказів генерального директора «Тревел Профешнл Груп» , N? 461-к від 01.12.2017 року, та N?17-д 12.02.2019 року на посадах менеджера з туризму 2 категорії департаменту бронювання та обслуговування Свропейських краї та Карибського басейну та менеджера з туризму 2 категорії департаменту бронювання та обслуговування Європейських країн та Карибського басейну на посаду менеджера з туризму 1 категорії департаменту продукту Європейських країн та Карибського басейну, заволоділа чужим майном, яке належить ТОВ «Тревел профешнл груп» , зокрема:

1) 22.09.2018 приблизно о 12 год. 14 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 2087,76 гривень;

2) 22.10.2018 приблизно о 14 год. 47 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 1562,29 гривень;

3) 13.02.2019 приблизно о 16 год. 34 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 1297,35 гривень;

4) 21.02.2019 приблизно о 14 год. 31 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 2027,72 гривень;

5) 15.03.2019 приблизно о 16 год. 33 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 3538,30 гривень;

6) 24.05.2019 приблизно о 11 год. 46 хв. своїми умисними діями, зловживаючи посадовими обов`язками, шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ТОВ «Тревел профешнл груп» на загальну суму 1673,73 гривень.

Дії ОСОБА_3 за епізодом 1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

Дії ОСОБА_3 за епізодами 2-6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до внесених змін ч. 1 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України від 18липня 2024 року №3886- IX) передбачає, що за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, передбачена адміністративна відповідальність.

Також за ч. 2 цієї ж статті настає адміністративна відповідальність у разі вчинення дії, передбаченою частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян,

Станом на 01 січня 2018 року неоподаткований мінімум доходів громадян становив 881 гривню, а станом на 01 січня 2019 року - 960,5 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призвели до скасування кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна, якщо його вартість станом на 2018 рік становить менше 1762 грн. та станом на 2019 рік менше 1921 грн.

Таким чином суд вважає обгрунтованими доводи захисника обвинуваченої, що на момент розгляду зазначеного кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема, щодо епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такого ж висновку дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 від 07.10.2024, зазначивши, що зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі, а питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.

Крім того, ч. 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Виходячи з положень п. 1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Таким чином, суд вважає обгрунтованими доводи захисника обвинуваченої, що обвинувачена ОСОБА_3 у частині епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019. підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно неї підлягає закриттю.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Так, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України у частині епізодів від 22.09.2018, 21.02.2019, 15.03.2019, та наполягає на звільненні її від кримінальної відповідальності.

Крім того, у матеріалах провадження міститься письмова згода обвинуваченої на звільнення від кримінальної відповідальності з вказаних підстав.

Таким чином, у судовому засіданні обвинувачена надала згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1ст. 284 КПК України, зокрема, щодо епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019, а також цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, зокрема, щодо епізодів 22.09.2018, 21.02.2019, 15.03.2019, та наполягає на звільненні її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження у частині за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у частині епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019, слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та у частині епізодів від 22.09.2018, 21.02.2019, 15.03.2019 у зв`язку із закінченням, встановлених ст. 49 КК України, строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст. 284 ст. 369, 372, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження у частині за обвинуваченням ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 за № 0003188 - закрити:

- у частині епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019 на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

-у частині епізодів від 22.09.2018, 21.02.2019, 15.03.2019 у зв`язку із закінченням, встановлених ст. 49 КК України, строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Копію ухвали суду у частині закриття кримінального провадження у частині епізодів від 22.10.2018, 13.02.2019, 24.05.2019 на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, - направити до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві для вирішення питання щодо можливості притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1