Дата документу 27.01.2025 Справа № 332/2076/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/2076/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/439/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 399 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2024 року, якою задоволено подання Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2024 року задоволено подання Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

8 січня 2025 року на вказану ухвалу суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 поштою подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на її оскарження.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_7 зазначив, що 4 листопада 2024 року він дійсно перебував у Заводському районному суді м. Запоріжжя та просив відкласти судовий розгляд до грудня 2024 року, проте суд розглянув справу, незважаючи на клопотання про відкладення.

27 січня 2025 року об 11 год. 05 хв. через канцелярію Запорізького апеляційного суду ОСОБА_7 подав клопотання про відкладення справи, розгляд якої було призначено на 12 год. 50 хв.

Клопотання ОСОБА_7 обґрунтував тим, що 27 січня 2025 року він записаний на прийом до лікаря на 12 год. 00 хв.

Жодних доказів, які б підтверджували необхідність відвідування лікаря саме 27 січня 2025 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 до клопотання не долучив, а факт особистого звернення із цим клопотанням до суду апеляційної інстанції менш ніж за дві години до початку розгляду справи свідчить про те, що на стаціонарному лікуванні він не перебуває і мав можливість своєчасно прибути у судове засідання і прийняти в ньому участь.

Вказане в сукупності свідчить про відсутність будь-яких обставин, які б з об`єктивної причини перешкодили ОСОБА_7 взяти участь в судовому засідання, проведення якого було ініційоване саме ОСОБА_7 шляхом подання апеляційної скарги із клопотанням про поновлення строку на звернення із нею.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання та про можливість розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без участі ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що поважних причин пропуску строку в ньому не наведено, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються обставин, на які засуджений посилається у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 цієї статті для особи, яка перебуває під вартою, цей строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин засудженим в клопотанні не наведено.

Як вбачається з матеріалів провадження, подання Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку надійшло до суду першої інстанції 12 серпня 2024 року (а.с. 61).

У подальшому, захисники ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тричі звертались до суду з клопотаннями про відкладення судового розгляду, а саме 23 вересня 2024 року, 9 жовтня 2024 року та 24 жовтня 2024 року (а.с. 74, 85, 91).

В судове засідання, призначене на 4 листопада 2024 року ОСОБА_7 не прибув, хоча до початку судового засідання перебував у приміщенні суду.

Окремо слід звернути увагу, що саме ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, проте в день проведення судового засідання також був особисто присутній в приміщенні Запорізького апеляційного суду та подав до канцелярії суду заяву про відкладення судового розгляду.

Вказана поведінка ОСОБА_7 дає підстави зробити висновок про ухиляння від участі в розгляді провадження та затягування судового розгляду.

Незрозумілою також залишається мета оскарження ОСОБА_7 ухвали суду першої інстанції, якою було задоволено подання Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки ухвала суду першої інстанції за своїми змістом, суттю та наслідками є такою, що постановлена виключно на користь ОСОБА_7 .

Як на підстави для поновлення строку апеляційного оскарження безпосередньо в клопотанні засуджений не посилається на жодні обставини, які з об`єктивної причини перешкодили йому реалізувати у строк, передбачений законом, право на апеляційне оскарження, а доводи про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності незважаючи на клопотання про відкладення судового розгляду, спростовані наведеними вище обставинами, оскільки він знав про постановлене судом першої інстанції рішення та мав реальну можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року № 5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження засудженим ОСОБА_7 не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2024 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2024 року, якою задоволено подання Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала засудженому ОСОБА_7 .

Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4