Справа № 362/1758/25
Провадження № 1-кп/362/446/25
ВИРОК

Іменем України

18.03.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Бистричі Березнівського району Рівненської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацевлаштованої, одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2024 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували біля подвір`я за адресою: Київська область, Обухівський район, село Тростинка по вул. Шевченка, поблизу буд. 3, де між вказаними особами на ґрунті довготривалих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння побоїв ОСОБА_4 .

Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій прямий умисел на завдання побоїв, підійшла впритул до ОСОБА_4 та поваливши її та землю, сіла на неї зверху тримаючи її правою рукою за волосся та лівою рукою зібраною в кулак умисно нанесла один удар в область обличчя, а саме в ніс. В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи тримати лівою рукою за волосся ОСОБА_4 , нанесла їй ще один удар в праву частину грудної клітини, тим самим завдавши останній, фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені побої у вигляді: забій м`яких тканин носу та грудної клітини справа.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, а саме в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем і затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини не оспорюються обвинуваченою, про що нею подана відповідна письмова заява, складена за участі захисника.

Так, за змістом цієї заяви обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоди на розгляд обвинувального акта за її відсутності підтверджено підписом захисника на вказаній заяві.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, повідомила про згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами та про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження вироку в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява потерпілої.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд розглядає обвинувальний акт в порядку, передбаченому статтями 381 382 КПК України, тобто у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів з ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть в ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої у скоєнні передбаченого частиною першою статті 126 КК України кримінального проступку знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку і підтвердила установлені досудовим розслідуванням обставини. Отже, дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за частиною першою статті 126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Під час обрання виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, у відповідності до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком. ОСОБА_3 має середню освіту, одружена, тимчасово не працевлаштована, за місцем проживання в селі Тростинка Обухівського району Київської області характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України), а також ураховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним, не становити надмірного тягаря для особи (рішення у справі "Бакланов проти росії" від 09.06.2005).

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, особи обвинуваченої, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої призначити їй покарання в межах санкції частини першої статті 126 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстави для застосування статті 69 КК України відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 368, 369 - 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1