Справа № 146/1068/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

свідка ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 20 травня 2024 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області українця, громадянина України, освіта середня, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, учасник бойових дій, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2024 року біля 23:00 години ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 під час словесної суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_7 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаком своєї лівої руки в обличчя то голову останньої.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді синця, крововилива тім`яноїділянки голови, синців обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав, суду пояснив, що він через те, що перебував у нетверезому стані та через контузії не пам`ятає, що сталося 13 травня 2024 року, однак вказав, що можливо, що він в ході сімейної сварки вдарив рукою потерпілу ОСОБА_7 в обличчя та в голову. В скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 13 травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 перебував на ставку та розпивав спиртні напої після чого прийшов до домогосподарства батьків, де вона в той час перебувала та в процесі словесної суперечки вдарив її три рази в голову та шарпав за коси після чого вона втекла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що факту нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим вона не бачила, оскільки перебувала з дітьми в будинку та лише чула словесну суперечку обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_7 на веранді, після чого остання втекла та прийшла наступного дня забрала дітей та повідомила, що обвинувачений її вдарив.

Крім того, судом були дослідженні наступні докази у справі:

- висновок експерта № 43 від 20 травня 2024 рокуу відповідно до якого ОСОБА_7 , нанесені тілесні ушкодження у вигляді синця крововилива тім`яної ділянки голови синців обличчя. Дані телесні ушкодження виникли в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), до яких відноситься рука людини, можливо 13 травня 2024 року і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, п.2.3.1.б)» відносяться до легкого ступеня тяжкості.

- протокол проведення слідчого експерименту від 20 травня 2024 року;

-довідку ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про перебування обвинуваченого на профілактичному обліку та притягнення до адміністративної відповідальності;

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення, щодо подружжя.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченому, наявність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого який є учасником бойових дій, з 07 грудня 2021 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра та відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 368 страждає на психічні розлади у вигляді розладу особистості внаслідок органічного ушкодження головного мозку (F07.0) розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю синдром залежності (F10.2), на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується негативно, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, також суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації призначення покарання можливе без позбавлення волі, що необхідне для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим - є таким, що пов`язане з домашнім насильством, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 за наслідками вчиненого ним правопорушення - є кривдником, а потерпіла- постраждалою від домашнього насильства відповідно до п.6ч.1ст.1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", згідно якого "Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі", а "Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі".

Згідно ст. 28 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, зокрема дитини-кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до п.4ч.2ст.76 Кримінального кодексу України.

Тому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , як кривднику, необхідно призначити обмежувальний захід, що передбачений п. 5 ст. 91-1 КК України - виконання програми для кривдників.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі не має.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід передбачений п.5 ст.91-1 КК України, а саме направити обвинуваченого для проходження пробаційної програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1