Справа № 308/133/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000541 - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 , у кримінальному правопорушенні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2024 за №0000541 за ч.3 ст.332 КК України, погоджене процесуальним керівником - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчої групи у кримінальному провадженні №0000541 - начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному правопорушенні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2024 за №0000541 за ч.3 ст.332 КК України, погоджене процесуальним керівником - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку.

Клопотання мотивовано тим, що:

Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2024 за №0000541.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Закарпатської області діє група осіб, яка діючи умисно, з метою власного збагачення, організувала незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

В ході виконання доручення слідчого оперативними працівниками Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України проведено комплекс слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких було встановлено осіб причетних до організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

За результатами проведених заходів було встановлено, що вказана група осіб за грошову винагороду у розмірі від 5000 до 8000 доларів США від однієї особи організовує та здійснює заходи щодо незаконного перетину особами державного кордону України тим самим забезпечують потрапляння останніх до країн Європи.

Також стало відомо, що останні через рідних, знайомих, осіб які здійснили через них незаконний перетин державного кордону України та осіб, які знаходяться за кордоном підшукують осіб призовного віку та шляхом особистих зустрічей, через заздалегідь придбані картки операторів стільникового зв`язку, мобільні телефони, або ж через встановлені мобільні додатки - месенджери «Telegram», «Viber», «WhatsApp», «Signal» домовляються про умови та ціну за незаконний перетин кордону. Після обговорення деталей та згоди особи, передається завдаток у розмірі 500-1000 доларів. Після цього отримуються інструкції щодо часу та місця прибуття, а в деяких випадках із скиданням на мобільний телефон точки геоданних місця прибуття.

Після прибуття особи яка хоче незаконно перетнути державний кордон України на визначене місце та час, отримує інструкції та її зустрічають особи, які у подальшому по маршруті руху декілька разів змінюють транспортні засоби та водіїв. Під час транспортування останніх привозять до готелю, де вони мають очікувати підходящого моменту для здійснення їх переправлення через державний кордон України. У подальшому особі приходить вказівка щодо готовності до незаконного переходу державного кордону, особисті речі особи заздалегідь за допомогою скотча та великих поліетеленових кульків упаковуються так, щоб під час переходу не промокли, їх привозять на місце переходу, отримують іншу частину грошових коштів, після чого вказують напрямок, а в деяких випадках з особою до певного моменту йде провідник.

Вказана інформація підтверджується показами свідків, які в свої показах повідомили, що вищевказаний громадянин та інші учасники групи займаються організацією незаконного перетину осіб призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Вищевказане свідчить про тривалість та системність скоєння кримінального правопорушення з використанням зазначеного механізму.

З метою виконання завдань кримінального провадження, шляхом забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, зокрема підтвердження факту причетності ОСОБА_5 , та інших осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема факту їх попередньої змови з метою їх неправомірного збагачення за рахунок незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску осіб призовного віку, заволодіння грошовими коштами, підтвердження факту ролі кожного у даному злочині, у органу досудового слідства є підстави вважати, що за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , можуть знаходитись предмети, речі і документи, які можуть мати важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та можуть підтвердити причетність ОСОБА_5 , та інших осіб до вчинення злочину, а саме: чорнові записи, блокноти, записники, зошити в яких міститься інформація про причетність до вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , та інших осіб, їх співучасть, а також особисті документи осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», яким останні здійснювали таку організацію; засоби зв`язку, а саме мобільні телефони за допомогою яких здійснювався зв`язок через додатки «Telegram, WhatsApp, Viber» та інших додатків, так як спілкування учасників даної злочинної групи здійснювалось законспіровано через закриті канали зв`язку і сім-картки до них, тримачі сім-карток; грошових коштів отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; комп`ютерні носії (системні блоки, ноутбуки, диски, дискети, флеш-карти пам`яті тощо), які зберегли у собі інформацію щодо підготовки до вчинення вказаних кримінальних правопорушення, в тому числі відеозаписів з камер відеоспостереження;

Слідчий зазначає, що відшукуванні речі і документи, які перераховані у зазначеному клопотанні, мають значення для досудового розслідування та містять відомості про обставини вчинення злочину, відомості про осіб, співучасників злочину та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Як вказано у клопотанні у сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів не зможе забезпечити збереження речей і документів у первинному вигляді.

В інший спосіб, ніж проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо виявити та зафіксувати відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукати речі і документи, які мають значення для досудового розслідування та будуть використані як докази. Зокрема, у разі виявлення факту зацікавленості правоохоронних органів діяльністю осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, підозрювані можуть знищити відомості про обставини його вчинення та перешкодити в отриманні відомостей про майно, яке було здобуте в результаті вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшуканні та вилученні предметів, речей і документів зазначених у клопотанні, а також речей, вилучених із цивільного обігу, необхідно провести обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40, 87, 93, 223, 233, 234 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: надати стороні кримінального провадження - органу досудового розслідування, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000541 від 23.11.2024 року дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та всіх прилеглих до даної адреси господарських та підсобних приміщеннях, з метою відшукання і вилучення предметів, речей і документів, які можуть мати важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: чорнові записи, блокноти, записники, зошити в яких міститься інформація про причетність до вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , та інших осіб, їх співучасть, а також особисті документи осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», яким останні здійснювали таку організацію; засоби зв`язку з іншими фігурантами у кримінальному провадженню, а саме мобільні телефони за допомогою яких здійснювався зв`язок через додатки «Telegram, WhatsApp, Viber» та інших додатків, так як спілкування учасників даної злочинної групи здійснювалось законспіровано через закриті канали зв`язку і сім-картки до них, тримачі сім-карток; грошові коштів отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення; комп`ютерні носії (системні блоки, ноутбуки, диски, дискети, флеш-карти пам`яті тощо), які зберегли у собі інформацію щодо підготовки до вчинення вказаних кримінальних правопорушення, в тому числі відеозаписів з камер відеоспостереження;

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Просив задоволити із підстав що в ньому наведені.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2024 за №0000541.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Закарпатської області діє група осіб, яка діючи умисно, з метою власного збагачення, організувала незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

В ході виконання доручення слідчого оперативними працівниками Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України проведено комплекс слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких було встановлено осіб причетних до організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

За результатами проведених заходів було встановлено, що вказана група осіб за грошову винагороду у розмірі від 5000 до 8000 доларів США від однієї особи організовує та здійснює заходи щодо незаконного перетину особами державного кордону України тим самим забезпечують потрапляння останніх до країн Європи.

Також стало відомо, що останні через рідних, знайомих, осіб які здійснили через них незаконний перетин державного кордону України та осіб, які знаходяться за кордоном підшукують осіб призовного віку та шляхом особистих зустрічей, через заздалегідь придбані картки операторів стільникового зв`язку, мобільні телефони, або ж через встановлені мобільні додатки - месенджери «Telegram», «Viber», «WhatsApp», «Signal» домовляються про умови та ціну за незаконний перетин кордону. Після обговорення деталей та згоди особи, передається завдаток у розмірі 500-1000 доларів. Після цього отримуються інструкції щодо часу та місця прибуття, а в деяких випадках із скиданням на мобільний телефон точки геоданних місця прибуття.

Матеріали клопотання містять рапорти оперуповноважених 2-го відділу УСР в Закарпатській області ДСР НП України, зі змісту яких вбачається, що: як встановлено на виконання доручення гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , може бути причетний до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України. В ході виконання доручення було встановлено, що вказана особа обізнана з методами роботи правоохоронних органів. На даний час в оперативного підрозділу наявна інформація про причетність вказаної особи до незаконного переправлення осіб через державний кордон України на території Закарпатської області.

Згідно рапортів оперуповноважених 2-го відділу УСР в Закарпатській області ДСР НП в ході збору матеріалів для звернення до суду з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання фігуранта, отримати відомості (інформацію) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно що за адресою: АДРЕСА_1 , не представляється можливим у зв`язку з кібератакою на сервера Міністерства юстиції, та на даний час вказаний реєстр непрацює. Проведеними оперативними заходами встановлено, що ОСОБА_5 , дійсно проживає за вказаною адресою, що підтверджено показами свідків, та іншими доказами.

Згідно наявної в матеріалах справи Інформації про особу (згідно відомостей ДМС України) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, до матеріалів клопотання додані протоколи допиту свідків, які вказують на можливу причетність ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення а саме незаконного переправлення осіб призовного віку, поза межами пропускних пунктів кордону України. Окрім того, свідки вказують на що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали клопотання містять витяги з бази даних АРМОР, інформацію про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, де вказано місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, слідчий суддя вважає об`єктивними причини неможливості надати в додатку до клопотання актуальну Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру щодо прав власності на об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв?язку з кібератакою сервера Міністерства юстиції, через що на даний час реєстр не працює.

Слід зазначити, що як вбачається зі змісту наявного в матеріалах клопотання рапорту оперуповноваженого 2-го відділу в Закарпатській області ДСР НПУ, у ході збору матеріалів для звернення до суду з клопотанням про проведення обшуків за місцями проживання фігурантів, з метою уточнення та підтвердження їх факту проживання за відповідними адресами було проведено комплекс заходів для отримання відомостей про наявність фактів укладення договорів на постачання електроенегрії у відповідні будинки або квартири, в ході проведення цих заходів було встановлено, що в ході збору матеріалів для звернення до суду з клопотанням про проведення обшуків за місцями проживання фігурантів, з метою уточнення та підтвердження їх факту проживання за відповідними адресами було проведено комплекс заходів для отримання відомостей про наявність фактів укладення договорів на постачання електроенегрії у відповідні будинки або квартири, в ході проведення цих заходів було встановлено, що: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер телефону: НОМЕР_2 , Адреса проживання: АДРЕСА_1 . Згідно отриманої інформації платником за електроенергію вказаного будинку (укладено відповідний договір між споживачем та ПрАТ «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО») являється - ОСОБА_5 .

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що оскільки згідно матеріалів клопотання, результатів проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , можуть знаходитися: чорнові записи, блокноти, записники, зошити в яких міститься інформація про причетність до вказаного кримінального провадження осіб, а також особисті документи осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», яким останні здійснювали таку організацію; засоби зв`язку, а саме мобільні телефони за допомогою яких здійснювався зв`язок через додатки «Telegram, WhatsApp, Viber» та інших додатків, сім-картки до них, тримачі сім-карток; комп`ютерні носії (системні блоки, ноутбуки, диски, дискети, флеш-карти пам`яті тощо), які зберегли у собі інформацію щодо підготовки до вчинення вказаних кримінальних правопорушення.

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі та документи мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Разом із тим, клопотання в частині надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання грошових коштів отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення та відеозаписів з камер відео спостереження є необґрунтованим. Зокрема, слідчим не зазначено за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити відшукувані гроші від інших. Крім того, наявність камер відеоспостереження, за адресою де планується проводити обшук, не доведена, на підтвердження їх наявності доказі матеріали клопотання не містять, таких слідчим не надано і під час розгляду клопотання у судовому засіданні.

Клопотання в цій частині є неконкретизованим, передчасним, недоведеним та як наслідок, у такому випадку сторону обвинувачення буде наділено широкими повноваженнями на власний розсуд вирішувати походження виявленого майна, що може призвести до їх незаконного вилучення, що є порушенням ст. 6 Конвенції з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії», рішення ЄСПЛ від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно постанови від 17 лютого 2021 року справа № 263/10353/16-к провадження № 51-4972км20 ВС вказав на те, що системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39,236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000541 - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 , у кримінальному правопорушенні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2024 за №0000541 за ч.3 ст.332 КК України, погоджене процесуальним керівником - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку,- задовольнити частково.

Надати стороні кримінального провадження - слідчим слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000541 від 23.11.2024 року дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації/проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та всіх прилеглих до даної адреси господарських та підсобних приміщеннях, з метою відшукання і вилучення предметів, речей і документів, які можуть мати важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме:

чорнові записи, блокноти, записники, зошити в яких міститься інформація про причетність до вказаного кримінального провадження осіб, а також особисті документи осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», яким останні здійснювали таку організацію;

засоби зв`язку, а саме мобільні телефони за допомогою яких здійснювався зв`язок через додатки «Telegram, WhatsApp, Viber» та інших додатків, сім-картки до них, тримачі сім-карток;

комп`ютерні носії (системні блоки, ноутбуки, диски, дискети, флеш-карти пам`яті тощо), які зберегли у собі інформацію щодо підготовки до вчинення вказаних кримінальних правопорушення.

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1