Справа № 366/605/25
Провадження № 1-кп/366/171/25
В И Р О К
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оране Іванківського району Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працює, не депутат, не інвалід, осіб на утриманні не має, який згідно ст. 89 КК України не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_2 діючи в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, згідно якої заборонено незаконний обіг наркотичних засобів, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, 04 лютого 2025 року, точного часу не встановлено, перебуваючи на вул. Миколи Клименка в селищі Іванків Вишгородського району Київської області, незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб - канабіс.
В подальшому ОСОБА_2 продовжував зберігати вказаний наркотичний засіб у поліетиленовому пакеті при собі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
04 лютого 2025 року, в період часу з 13 год 00 хв до 13 год 08 хв, під час проведення огляду відкритої ділянки місцевості по вул. Миколи Клименка в селищі Іванків Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 видав поліетиленовий пакет з подрібненою рослинною речовиною зеленого кольору, яка відповідно до списку 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 22,91 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» становить більш, ніж невеликий розмір.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2025 постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню відповідно до положень ст. 302 КПК України надійшов до суду разом із заявою щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Розгляд провадження судом проведено за відсутності учасників судового провадження без дослідження доказів у судовому засіданні, оскільки встановлені органом досудового розслідування обставини, учасниками судового провадження не оспорювалися, з огляду на наявність письмової заяви підозрюваного, складеної в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку та враховуючи, що до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, які були детально вивчені судом.
Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника, адвоката ОСОБА_3 , винуватість у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами, викладеними в обвинувальному акті, згоден з розглядом обвинувального акта в його відсутність в спрощеному порядку.
Мотиви призначення покарання.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.
З наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що ОСОБА_2 , не працює, характеризується за місцем проживання задовільно.
Отже, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_2 , яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, зокрема, розмір наркотичного засобу вилученого у ОСОБА_2 , добровільну його видачу працівникам правоохоронного органу, установлені вище дані про особу ОСОБА_2 , з огляду на обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.
Суд не може призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу та виправних робіт, оскільки він не працює, будь-якого іншого доходу не має.
Призначаючи покарання, суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості кримінального проступку, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, беззастережне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду.
Долю речових доказів і процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до статей 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 1, 2 КК України, ст.ст. 302, 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 і 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зокрема:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Здійснення пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання останнього.
Вирок згідно ч. 2 ст. 49-1 КВК України підлягає виконанню не пізніше десяти днів з дня набрання ним законної сили або звернення його до виконання.

Строк відбування покарання згідно ст. 49-2 КВК України слід обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в кримінальному провадженні: речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 22,91 г, знищити.

Стягнути на користь держави із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість витрат на залучення експерта в кримінальному провадженні: за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/8294-НЗПРАП від 11.02.2025 року, в розмірі 2387 гривень 70 копійки.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду з врахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4