печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання сторона обвинувачення вказує наступне.

У провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000028 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2025 приблизно о 09:00 до потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 (34 поверх), прибули ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на виконання вказівки ОСОБА_6 та реалізуючи свій злочинний умисел схопили потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), взявши його під руки та проти його волі привели до офісного приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7 на 30 поверсі.

В даному офісному приміщенні в цей час перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Після чого, керуючись корисливим мотивом з метою отримання грошових коштів, подолавши волю потерпілого на вільне пересування, не отримавши інформації від потерпілого щодо інших працівників офісу, продовжуючи незаконно позбавляти волю людину - потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), що в загальному тривало близько трьох годин, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з метою заподіянням йому фізичних страждань, тривалий час завдали удари руками і ногами по всіх частинах тіла потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) тим самим, відповідно до висновку експерта №042-329-2025 від 21.02.2025 нанесли легкі тілесні ушкодження.

На підставі викладеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Окрім цього на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-ІХ від 15.01.2025, продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2025 приблизно о 09:00 до потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 (34 поверх), прибули ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на виконання вказівки ОСОБА_6 та реалізуючи свій злочинний умисел схопили потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), взявши його під руки та проти його волі привели до офісного приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7 на 30 поверсі.

В даному офісному приміщенні в цей час перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Після чого, керуючись корисливим мотивом з метою отримання грошових коштів, подолавши волю потерпілого на вільне пересування, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 здійснили відкрите викрадення чужого майна, а саме з карманів штанів потерпілого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) викрали 1800 (одна тисяча вісімсот) доларів США та розподілили між собою та в подальшому продовжили здійснювати погрози насильства над потерпілим, що виявлялося у демонстрації предметів ззовні схожих на пістолет та ніж.

На підставі викладеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього встановлено, що у потерпілого ОСОБА_16 виник конфлікт з приводу раніше вчинених незаконних дій щодо його знайомого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з ОСОБА_6 та іншими особами, у зв`язку з чим 15.02.2025 останньому повідомили про необхідність виїзду з квартири та отримання власних речей з квартири, яку останній орендували для потерпілого, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 15:00 прибувши за вищевказаною адресою, відкривши двері квартири ОСОБА_17 побачив що всередині вже перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та в ході словесного конфлікту раптово ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла, в цей час ОСОБА_14 зав`язав «скотчем» руки та подолавши волю потерпілого на вільне пересування, що в загальному тривало близько чотирьох годин, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та прибувши на дану адресу ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), з метою заподіянням йому фізичних страждань, продовжили завдавати удари руками і ногами по всіх частинах тіла потерпілого ОСОБА_16 та відповідно до висновку експерта №042/1-45-2025 від 21.02.2025 нанесли легкі тілесні ушкодження.

На підставі викладеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Окрім цього на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-ІХ від 15.01.2025, продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Встановлено, що у потерпілого ОСОБА_16 виник конфлікт з приводу раніше вчинених незаконних дій щодо його знайомого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з ОСОБА_6 та іншими особами, у зв`язку з чим 15.02.2025 останньому повідомили про необхідність виїзду з квартири та отримання власних речей з квартири, яку останній орендували для потерпілого, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 15:00 прибувши за вищевказаною адресою, відкривши двері квартири ОСОБА_17 побачив що всередині вже перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та в ході словесного конфлікту раптово ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла, в цей час ОСОБА_14 зав`язав «скотчем» руки та подолавши волю потерпілого на вільне пересування, що в загальному тривало близько чотирьох годин, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , здійснили відкрите викрадення чужого майна, а саме з карманів куртки потерпілого ОСОБА_16 відкрито викрали 1500 (одна тисяча вісімсот) доларів США та розподілили між собою та в подальшому продовжили здійснювати погрози насильства над потерпілим, що виявлялося в тому числі також у демонстрації предметів ззовні схожих на пістолет та ніж.

На підставі викладеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього встановлено, що у потерпілого ОСОБА_16 виник конфлікт з приводу раніше вчинених незаконних дій щодо його знайомого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з ОСОБА_6 та іншими особами, у зв`язку з чим 18.03.2025 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи на заздалегідь домовлену зустріч зі своєю знайомою, яка неофіційно працювала в ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, Кловський Узвіз, буд. 10 прибули потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_17 .

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 з метою викрадення двох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб приїхали на місце зустрічі на автомобілі Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 та почали стежити за потерпілими.

Впевнившись, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_17 перебувають біля проїжджої частини за адресою: м. Київ, Кловський Узвіз, буд. 10, приблизно о 15:05 невстановлені особи на виконання вказівки ОСОБА_6 під`їхали на автомобілі Volkswagen Transporter, відкрили бокові двері та в цей час, ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 здійснили замах на викрадення потерпілих, шляхом подолання опору та силоміццю намагалися посадити в салон даного автомобіля останніх, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця та були затримані працівниками СБ України.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незакінченому замаху на викрадення людини, вчинене щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

17.03.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та 18.03.2025 останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив ряд тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а також ч. 4 ст. 186 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність низки стійких ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, існує реальна загроза того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення та загроза отримання реального покарання. Незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння до зміни показань безпосередньо в суді, тому як ОСОБА_6 володіє їх анкетними даними і такий вплив не виключається; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналізуючи всі дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що тільки застосування саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе усунути ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід. Дані ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки останнього.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на викладені в ньому доводи, просив клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на необґрунтованості пред`явленої підозри, відсутності ризиків визначеними ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

У провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000028 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

17.03.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та 18.03.2025 останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними, оскільки підтверджується наступними доказами, а саме:

- Рапортами щодо виявлення кримінального правопорушення;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_19 ;

- Протоколами допиту потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_20 ;

- Протоколами огляду від 28.02.2025;

- Висновком судово-медичного експерта № 042-329-2025;

- Висновком судово-медичного експерта № 042/1-45-2025

- Протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 176, 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , за вчинення тяжкого злочину, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та беручи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 та характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи стадію досудового розслідування, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 242 240 грн., оскільки внесення застави у зазначеному розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.05.2025 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок), яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15.05.2025 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Покласти на прокурора у кримінальному провадженні контроль за виконанням ухвали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1