Номер провадження 1-кп/641/352/2025 Справа № 641/8570/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001507 від 16.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток Російської Федерації, громадянина України, з середньо технічною освітою, одруженого, виключеного з військового обліку, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 14.09.2024 приблизно о 21:00, в період дії воєнного стану, введеного на території України та продовженого до теперішнього часу, будучи обізнаним з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, перебував за адресою: м. Харків, вул. Тарасівська, буд. 22, на літній терасі кафе «Розмарин».

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi» моделі «11 Lite 5G NE 8/128 GB» вартістю 4611,25 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 4611,25грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що 14.09.2024 року ввечері зайшов до кафе "Розмарин", щоб випити кави. Вільних столиків не було, і він спитав дозволу присісти до столу, за яким вже сиділи двоє дівчат. У останніх він побачив мобільний телефон, який лежав на столі. Коли дівчата відволіклись, він взяв телефон та вийшов з кафе. В подальшому телефон продав, отримані кошти витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Також зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, просить призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він одружений, в силу ст. 89 КК УКраїни раніше не судимий, має середньо технічну освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключений з військового обліку з зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Суд також враховує досудову доповідь від 22.01.2025 року, складену Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої, дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_3 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення, у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає за доцільне, крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені програмою "Зміна прокримінального мислення", не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді 5 років позбавлення волі, суд призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався. З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме 1591 грн. 80коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/34748-ТВ від 22.11.2024 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 1591 грн. 80коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/34748-ТВ від 22.11.2024 року.

Речові докази: коробку білого кольору з-під мобільного телефону марки "Xiaomi", моделі 11 Lite 5G NE Bubblegum Blue, 8GB RAM 128 GB ROM, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , передану на відповідальне зберігання згідно з розпискою від 19.11.2024 року ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1