Справа № 462/7293/24
провадження 1-кс/462/319/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000886, відомості про яке внесено 13 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

встановив:

Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000886 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 і є власністю ОСОБА_6 та на квартиру АДРЕСА_1 і являється власністю ОСОБА_5 шляхом заборони їх відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що у провадженні відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській областізнаходяться матеріали кримінального провадження № 0000886 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за фактом звернення 12.09.2024 у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з приводу того, що невідомі особи внесли неправдиві відомості у документи щодо права власності на нерухоме майно, внаслідок чого незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Під час проведення досудового розслідування, а саме допиту потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що 26 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, у відповідності до якого, вона набула у приватну власність квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вказаного договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 були внесені відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за нею. В 2020 році ОСОБА_6 виїхала за межі території України та повернулася на початку вересня 2024 року. Під час огляду квартири вона виявила, що вхідні двері до квартири замінено та з`ясувала, що в її квартирі проживає громадянка ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_5 пояснюючи підстави свого перебування у квартирі, надала для ознайомлення договір купівлі-продажу від 11 травня 2022 року, укладений між нею та

ОСОБА_9 , який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та відповідно до умов якого ОСОБА_5 придбала квартиру

АДРЕСА_1 .

Під час з`ясування всіх обставин з приводу вказаної ситуації, ОСОБА_6 стало відомо про те, що в жовтні 2021 року державний реєстратор Жирівської сільської ради, Львівської області - ОСОБА_11 за заявою ОСОБА_7 провів державну реєстрацію неіснуючого об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 та вніс відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєструвавши фіктивно створене майно за ОСОБА_7 .. Після чого, на підставі договорів купівлі продажу від 09.11.2021 № 4042 та від 11.05.2022 № 1671 вказану квартиру було відчужено спочатку гр. ОСОБА_9 та згодом ОСОБА_5 .

При цьому, квартири АДРЕСА_1 як об`єкта нерухомого майна фактично не існує, а наявна лише квартира АДРЕСА_3 , яку ОСОБА_6 придбала у 2014 році.

Під час проведення досудового розслідування, відповідно до інформації наданої директором ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_12 , встановлено, що у відділі технічної та юридичної інформації реєстраційні справи на квартири

АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 відсутні.

Водночас, відповідно до інформації отриманої із Солонківської сільської ради на виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 23.09.2024, справа № 462/7293/24 встановлено, що реєстраційна справа на квартиру АДРЕСА_1 на зберігання у Солонківську сільську раду не передавалася.

Крім цього, органом досудового розслідування також проведено тимчасовий доступ до копій документів реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , котрі сформовані шляхом друку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де серед інших документів, наявні сканкопії заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від імені ОСОБА_7 № 48248080 від 04.10.2021, заяви НРМ 159994 від імені ОСОБА_7 , технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 складеного 15.01.2013, декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Багатоквартирний житловий будинок на АДРЕСА_4 ».

Однак, під час допиту директора Обласного КП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_12 встановлено, що підпис від її імені у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 , складеному 15.01.2013, проставлено не нею та на той час вона не була директором Обласного КП ЛОР «БТІ та ЕО».

З метою з`ясування усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та недопущення подальшого відчуження, передачі майна, а також відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_6 внаслідок цього кримінального правопорушення та беручи до уваги, що в органу досудового розслідування існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 є предметом злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру

АДРЕСА_1 та на квартиру

АДРЕСА_1 .

В межах досудового розслідування, старшим слідчим СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 винесено постанову про визнання речовим доказом квартиру

АДРЕСА_1 та визнання речовими доказами сканкопій документів реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , котрі сформовані шляхом друку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від імені ОСОБА_7 № 48248080 від 04.10.2021, заяви НРМ 159994 від імені ОСОБА_7 , технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , складеного 15.01.2013, декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Багатоквартирний житловий будинок на АДРЕСА_4 ».

Зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, з метою недопущення відчуження речового доказу та запобігання настання наслідків, які можуть перешкоджати досягнення меті швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні просила клопотання задовольнити та накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні

№ 0000886 від 13 вересня 2024 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 і є власністю ОСОБА_6 та на квартиру АДРЕСА_1 і є власністю ОСОБА_5 шляхом заборони їх відчуження.

Прокурор в судовому засіданні подане нею клопотання підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні та просила таке задовольнити.

Адвокат власника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що його довірителька 18.10.2024 звернулася в Міністерство Юстиції України зі скаргою, в якій просила визнати прийнятим з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", анулювати рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району ОСОБА_11 від 04.10.2021 та анулювати доступ державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 04.12.2024 скаргу було задоволено. Адвокат вважає, що нема необхідності і доцільності накладати арешт на кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , яка визнана потерпілою, оскільки його довірителька не має наміру вчиняти жодних дій на відчуження об`єкту нерухомості, перешкоджати слідству, разом з тим його довірителька зацікавлена в повноті, об`єктивності та ефективності досудового розслідування. Вважає за необхідне та доцільне накласти арешт на кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , оскільки мова йде про один і той же об`єкт.

Власник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що також вважає себе потерпілою, оскільки в травні 2022 року на законних підставах придбала квартиру АДРЕСА_1 . Під час огляду квартири, перед купівлею був присутній ОСОБА_9 , який казав, що попередні власники демонтували стіни, зробили переобладнання і технічний паспорт вже видавався на квартиру, з урахуванням перепланувань. Квартира була придбана на підставі нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу, на нульовому циклі. За той час був зроблений ремонт, вона вселилася у квартиру і лише через два роки, після ракетного обстрілу, внаслідок якого було пошкоджено майно, з`явився в квартирі ОСОБА_14 , який попросив пред`явити документи, на підставі яких вона проживає у квартирі, водночас представив свої документи і сказав, що є власником цієї квартири. Вважає, що для забезпечення об`єктивності та ефективності досудового розслідування, в чому теж зацікавлена, бо вважає себе потерпілою, слід накласти арешт на кв. АДРЕСА_5 .

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, заслухавши доводи учасників, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за

№ 0000886 внесено відомості про кримінальне правопорушення із визначенням попередньої правової кваліфікації за ч. 3 ст. 358 КК України за фактом звернення 12.09.2024 у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з приводу того, що невідомі особи внесли неправдиві відомості у документи щодо права власності на нерухоме майно, внаслідок чого незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Як встановлено із наявних у матеріалах справи договорів купівлі-продажу, зокрема від 11.05.2022, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , квартира АДРЕСА_6 була придбана гр. ОСОБА_5 .

Поруч з цим, згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2014, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , остання набула у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно змісту відповіді директора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_12 у відділі технічної та юридичної інформації реєстраційні справи на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 не обліковуються.

Постановою старшої слідчої ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 від 19.02.2025 квартиру АДРЕСА_1 , а також сканкопії заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від імені ОСОБА_7 № 48248080 від 04.10.2021, заяви НРМ 159994 від імені ОСОБА_7 , технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , складеного 15.01.2013, декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Багатоквартирний житловий будинок на вул. Братів Міхновських, 37а» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні

№ 0000886 від 13 вересня 2024 року.

Адвокат ОСОБА_6 долучив матеріали, з яких вбачається, що ОСОБА_6 18.10.2024 звернулася в Міністерство Юстиції України зі скаргою, в якій просила визнати прийнятим з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", анулювати рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району ОСОБА_11 від 04.10.2021 та анулювати доступ державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 04.12.2024 скаргу було задоволено.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вирішуючи питання доцільності накладення арешту на речовий доказ у кримінальному провадженні також враховує, що для ефективного розслідування на даному етапі в органу досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні збереження цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вказане у клопотанні нерухоме майно є об`єктом кримінального правопорушення, має статус речового доказу, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також враховуючи необхідність збереження речового доказу та забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування арешту може призвести до відчуження цього майнапід час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000886 від 13 вересня 2024 року, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт згаданих об`єктів нерухомості є обґрунтованим і таке слід задоволити.

Власник або володілець майна не позбавлений можливості шляхом звернення до слідчого судді чи суду ставити питання про скасування арешту майна якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано, згідно ст.174 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за

№ 0000886, відомості про яке внесено 13 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України задоволити.

Накласти арешт у межах кримінального провадження № 0000886 від 13 вересня 2024 року на: квартиру АДРЕСА_1 і перебуває у власності гр. ОСОБА_6 та на квартиру АДРЕСА_1 і перебуває у власності гр. ОСОБА_5 , шляхом заборони їх відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/7293/24

Слідчий суддя ОСОБА_1