Справа № 308/2537/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10

кримінальне провадження 1-кп/308/369/25

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000058 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ровеньки, Луганської області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої, тимчасово не працюючої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.306 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, українки, уродженки м. Краматорськ, Донецької області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Ужгородського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючийй: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, тимчасово не працюючого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, українки, уродженки м. Хмельницький, Хмельницької області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_5 , раніше не судимої, тимчасово не працюючої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_6 , раніше судимої, тимчасово не працюючої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000058 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.306 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2025 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якого завершується 18.04.2025 року, в якому він просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що дія запобіжного заходу на даний час спливає, а ризики які були підставою для його застосування на стадії досудового розслідування продовжують існувати, наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу на час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

15 квітня 2025 року в підготовчому судовому засіданні:

прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в частині продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що його підзахисна не перешкоджає судовому розгляду та не має наміру вчиняти тиск на свідків. Крім того просив врахувати наявність міцних соціальних зв"язків, а саме зареєстроване місце проживання та двох неповнолітніх дітей на утриманні.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, та матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

На виконання вказаних вимог стороною обвинувачення подано клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що раніше обраний запобіжний захід обвинуваченої, спливає 18 квітня 2025 року.

Вирішуючи питання про доцільність продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи за змістом наведені правові норми та враховуючи вище викладені обставини, суд, як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має права на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів, а тому оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, наявний ризик щодо можливості переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на вид та розмір покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (до 12 років позбавлення волі), такі можуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме з такими республіками як Румунія, Угорщина, Словаччина та Польща, що дає підстави вважати, що обвинувачена усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Будучи обізнананою про осіб, які були свідками та яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення обвинувачена може незаконно впливати на них, а також на осіб, які будуть встановлені та покази яких матимуть суттєве значення для неупередженого досудового розслідування, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на її користь.

Аналогічним чином можливий вплив ще на експертів та спеціалістів які вже залучені для проведення експертиз та в подальшому можуть бути залучені до проведення інших судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перебуваючи на волі, обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для них неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підвереджували її невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, а також переїжджати в інші регіони та області України, чим ускладнять розгляд кримінального провадження, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КУпАП.

Крім того, з огляду на характер інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачуються, корисливий мотив вчинення таких, беручи до уваги, що вона не є працевлаштованою, не має офіційного та постійного джерела доходу, суд приходить до переконання, що наявний ризик у вигляді можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_4 за ступенем тяжкості є особливо тяжкими.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд враховує, що стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування обвинуваченої, а також ризик її впливу на свідків та інших учасників процесу, матеріали відносно яких було виділено в окреме провадження, взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що й такий запобіжний захід як інший не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти.

Суду не надано достатньо доказів, щодо обставин, які свідчать про наявність необґрунтованості обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не будуть ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на наведене, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, зокрема санкція яких передбачає позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке має значний ступінь суспільної небезпеки.

Таким чином, судом встановлені підстави, які передбачені КПК України, рішеннями ЄСПЛ та Конвенцією з прав людини, щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої та ризик її ухилення від суду. На даний період часу у суду відсутні дані які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належної поведінки обвинуваченої.

Судом приймається до уваги наявність суспільного інтересу в встановленні істини по справі, а також особу обвинуваченої.

Доводи захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів та підстав, які свідчать про те, що запобіжний захід обвинуваченій може бути змінений на більш м`який без шкоди для реалізації завдань кримінального провадження, а також про те, що прокурором не доведено існування будь-яких ризиків того, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеними висновками суду.

Суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують завдання кримінального провадження у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченій процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

На виконання вказаних вимог судом враховуються: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зокрема те, що санкція за вказані правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Судом також враховуються вік, стан здоров`я обвинуваченої, сімейний стан, остання не працює, тобто відсутність на думку суду міцних соціальних зв`язків.

За таких обставин та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, суд вважає, що належний контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_4 та запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, яке не пов`язане з триманням під вартою строком до 60 днів, а відтак клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, при постановленні ухвали суду, за якою обвинуваченій ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою, судом визначено заставу як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України та вважає, що раніше визначений судом розмір застави, є таким, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.306 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 15 квітня 2025 року по 06 червня 2025 року включно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначити заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот ) гривень 00 копійок (200х3028).

У разі внесення застави на обвинувачену ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту в якому вона фактично поживає, а саме: Закарпатська область, м.Ужгород, без дозволу прокурора або суду;

- не спілкуватися із свідками, у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обвинувачена або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06 червня 2025 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься обвинувачений.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17 квітня 2025 року о 16 год. 50 хв..

Суддя ОСОБА_1