Справа № 442/367/25
Провадження № 1-кп/442/140/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 28.12.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Опари Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, раніше судимого, востаннє 29.09.2022 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця 2 (двох) днів арешту, яке відбув повністю, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації стрілець-санітар 1 відділення взводу охорони роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,-

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді стрільця-санітара І відділення охорони роти забезпечення продовольством, речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 27 грудня 2024 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи у помешканні своєї бабусі ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю бабусею ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока та один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини грудної клітини потерпілій ОСОБА_3 .

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, охоплені єдиним умислом, солдат ОСОБА_3 схопив своєю лівою рукою потерпілу ОСОБА_3 за голову, вдаривши долонею за правим вухом та потягнув її на кухню, де схопивши її обидвома руками за шию, став душити потерпілу ОСОБА_3 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно синців на поверхні чола справа, ділянці очниці справа, в правій завушній ділянці, на передній поверхні грудної клітки зліва вище молочної залози, на бокових поверхнях шиї з обох сторін, які відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, вчинивши тим самим відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-8, кримінальне правопорушення, пов`язане фізичним домашнім насильством.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , за підписом захисника ОСОБА_6 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпілою ОСОБА_3 подано заяву, згідно якої вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту без її участі у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілій.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якию винний перебуває у сімейних відносинах.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу. Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Речові докази та витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1