Провадження № 1-кс/932/4635/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 року слідча суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тершів Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, одруженого, який має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, водія-радіотелефоніста 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія-радіотелефоніста 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 31.12.2023, тобто в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби без поважних причин та з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби у АДРЕСА_2 , а вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

18.09.2024 стосовно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Однак, особисто вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не було можливості, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. 111, 135, 278 КПК України направлено поштовим відправленням на адресу його місця реєстрації та за останнім місцем проходження ОСОБА_5 служби.

19.09.2024 постановою слідчого ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, 4-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 18.09.2024 зареєстроване кримінальне провадження №0000456 за ч.5 ст. 407 КК України, у межах якого подане клопотання.

18.12.2024 ОСОБА_5 під особистий розпис повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих у судовому засіданні пояснень, вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, одружений, має малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що на початку повномасштабного вторгнення пішов служити добровільно. Багато місяців йому не давали відпустку, хоча декілька разів він звертався до командування з цього питання. У січні 2024 року він залишив місце проходження служби і поїхав спочатку до дружини, де побув місяць, а потім додому, за адресою місця своєї реєстрації. Не повернувся до своєї частини самостійно через те, що було страшно і тому, що його підрозділ через деякий час перевели, а він не знав у яке місце. Заперечував проти клопотання, запевняв, що бажає продовжувати проходити військову службу. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник, також, заперечував проти клопотання. Вважав ризики, зазначені прокурором у клопотанні, недоведеними. Просив звернути увагу на психологічний стан підозрюваного, який приймав безпосередню участь у бойових діях, тривалий час не мав відпусток. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Прокурор на задоволенні клопотання наполягав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника і підозрюваного, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується протоколами допиту свідків, актом службового розслідування, іншими матеріалами, зібраними на досудовому розслідуванні тощо.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю. Місцем дислокації підрозділу підозрюваного є зона, максимально наближена до бойових дій.

Слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду та впливати на інших учасників кримінального провадження, продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

При цьому суддя вважає недоведеним ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого Третього СВ (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання 17 грудня 2024 року до 14 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту захиснику ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_5 відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою,

- не спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 14.02.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08:10 годині 19.12.2024.

Слідча суддя ОСОБА_1