У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/989/25

провадження № 1-кс/0285/309/25

05 березня 2025 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

У своїй скарзі, поданій до суду 21.02.2025, скаржниця просила зобов`язати Звягельський районний відділ поліції невідкладно зареєструвати подану нею заяву про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати за даною заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст.162, 185, 356 ККУ.

В обґрунтування скарги зазначає, що 14.02.2025 нею було подано заяву про злочин, яка була прийнята поліцією, однак не було здійснено дій, передбачених ст.214 КПК.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, підстав для її відкладення не встановлено.

Поліцією не було надано суду матеріали, з приводу яких подано скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу наступного висновку.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед яких, зокрема є їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Заявницею оскаржується бездіяльність органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою, поданою 14.02.2025. Зі змісту останньої, яка була надана суду скаржницею, вбачається, що 04.02.2025 о 19 год, повернувшись з роботи до спільного з ОСОБА_4 помешкання в АДРЕСА_1 , вона виявила, що невстановлені нею особи (підозрює ОСОБА_4 разом з дочкою та зятем), повторно, незаконно, без її дозволу проникли на територію її частини домоволодіння, вибили двері та пограбували, завдавши їй матеріальної шкоди.

На думку скаржниці, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст.ст.162, 185, 356 КК України.

Вказана заява була подана до поліції 14.02.2025 та цього ж дня зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №2944, однак по даний час рішення по ній не прийнято.

Стаття 214 КПК України зобов`язує посадових осіб внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення. Положення цієї статті у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Із системного аналізу норм КПК можна дійти висновку, що до ЄРДР вносяться відомості про обставини не щодо усіх/будь-яких заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст.11 КК України.

Закон України «Про звернення громадян» має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення. Так, відповідно до преамбули Закону він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Водночас, якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із учиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (із цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону, оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Станом на день розгляду даної скарги в суді відомостей щодо розгляду поданої скаржницею заяви від 14.02.2025 немає і жодних матеріалів, з приводу яких подано скаргу, посадовою особою поліції суду не надано, тобто перевірка по заяві ОСОБА_3 не проводилась, пояснення ні в кого не відбирались, обставини, зазначені у заяві, не перевірялись.

Державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для своїх рішень, та вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.

Таким чином, твердження скаржниці про бездіяльність посадової особи органу поліції, зазначені у скарзі, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Відтак, скаргу слід задовольнити.

Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області

внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення

за заявою ОСОБА_3 від 14.02.2025, зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) 14.02.2024 під №2944.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1