Справа № 947/4161/25
Провадження № 1-кс/947/1782/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001261 від 26.07.2024 за ст. 366-3 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 626 о/с від 30.05.2019 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Одеській області.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів, а ОСОБА_5 перебуваючи на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Одеській області, в спеціальному службовому званні «старший сержант поліції» є службовою особою правоохоронного органу.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1560 о/с від 15.11.2023, на підставі Наказу Головного управління Національної поліції в одеській області від 10.11.2023 за № 2859 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 звільнено з посади поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Одеській області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи зазначені у ч. 1 ст. 3 цього Закону, у тому числі зазначені у підпункті «з» пункту 1 частини 1 цієї статті - поліцейські.

Частиною 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

ОСОБА_5 допустив порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2023 по 15.11.2023 з огляду на таке.

В абзаці 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, декларація при звільненні подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного Реєстру декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Оскільки ОСОБА_5 , будучи призначений 30.05.2019 на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Одеській області та припинивши 15.11.2023 службу в органах поліції, будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто будучи поліцейським, достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, будучи належним чином попередженим щодо необхідності своєчасного декларування шляхом заповнення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за встановленою формою протягом 30 днів після звільнення, маючи реальну та об`єктивну можливість, а також всі необхідні технічні умови своєчасно заповнити та подати таку декларацію, діючи умисно, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у період з 15.11.2023 по 16.12.2023, у передбачений Законом України «Про запобігання корупції» строк, тобто до 00 годин 00 хвилин 16.12.2023, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 30 днів з дня припинення діяльності, тобто до 00 годин 00 хвилин 16.12.2023, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі, однак дану декларацію не подав, тому національне агентство направило ОСОБА_5 відповідне повідомлення про факт не подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з вимогою подати таку декларацію протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, згідно з вимогами статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції.

Після отримання 06.02.2024, вищевказаного повідомлення Національного агентства, надісланого поштовим зв`язком за відомим місцем реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , останній був зобов`язаний подати таку декларацію протягом десяти днів з дня отримання даного повідомлення, тобто подати її до 00 годин 00 хвилин 16.02.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 достовірно знаючи про обов`язковість подання ним декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом реєстрації та внесення необхідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, не пізніше 30 днів з дня припинення діяльності, а саме при звільненні 15.11.2023 з посади поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Одеській області, дану декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, у період з 15.11.2023 по 09.07.2024, коли був затверджений обґрунтований висновок Національного агентства з питань запобігання корупції про виявлення в його діях ознак правопорушення пов`язаного з корупцією, умисно не подав, хоча мав реальну можливість її подати перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , та був повідомлений про необхідність її подання у встановленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку.

В рамках досудового розслідування встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_5 , можуть знаходитись речі, документи, цифрові носії інформацію і технічне обладнання, які використовувались для вчинення кримінального правопорушення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не встановлено права власника.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого судового рішення, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, водночас враховую, що факти, які породжують таку підозру, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення та з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування; відшукувані речі і документи мають значення для проведення об`єктивного досудового розслідування, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даному провадженні та можуть знаходитись у наведеному слідчим володінні; відомості, які містяться у відшукуваних речах (предметах, документах), можуть мати доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду; речі (предмети, документи), щодо відшукання яких надійшло клопотання знаходяться у володінні особи, вказаної у клопотанні, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тому, враховуючи обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, тобто зважаючи на необхідність збереження доказів для досудового розслідування, забезпечення неможливості їх знищення чи приховування, вважаю найбільш доцільним та ефективним способом відшукання речей і документів за даних обставин є проведення обшуку, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення та слід надати згоду на проведення обшуку, з метою вилучення предметів (речей, документів), які стосуються кримінального провадження.

В той же час, у зв`язку із наданням дозволу на здійснення обшуку з метою відшукання та вилучення лише частини речей та майна, про які зазначалося у клопотанні сторони обвинувачення, перелік яких конкретизовано слідчим суддею згідно вимог КПК України, зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи питання доцільності визначенні виконавця ухвали слідчого судді, враховую правовий висновок Касаційного кримінального суду викладений у постанові від 17 лютого 2021 року (справа №263/10353/16-к, провадження № 51-4972км20) відповідно до якого, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя не визначає конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, оскільки вказане питання перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 222, 234, 235 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчим групи слідчих та прокурорам, які приймають участь в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0001261 від 26.07.2024 року,

дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою відшукання та вилучення наступних речей і документів, а саме:

комп`ютерної техніки, ноутбуків, системних блоків, оптичних, електронних або цифрових носіїв інформації, електронних ключі системи «Клієнт - Банк», планшетів, мобільних телефонів, сім карт, утримувачів сім карт, стартових пакетів, флеш - накопичувачів та інших засобів зв`язку.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Строк дії ухвали - до 20.02.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1