Справа № 629/3616/23
провадження № 1-кп/632/31/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо:

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Миколаївка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, засудженого: 02 лютого 2022 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; 23 лютого 2023 року цим же судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України,-

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Чернігівське Лозівського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, засудженого: 02 лютого 2022 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; 23 лютого 2023 року цим же судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2022 року, близько сімнадцятої години, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проходили повз домоволодіння ОСОБА_14 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де, на огородженій парканом території подвір`я, побачили гараж.

За цих обставин місця і часу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вирішили порушити недоторканість іншого володіння особи та незаконно проникнути на огороджену парканом територію подвір`я, а також до приміщення гаражу, який розташований на території подвір`я зазначеного домоволодіння.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в цей же день і час, всупереч волі власника та без його дозволу, перелізши через паркан, який є огорожею території вказаного домоволодіння, незаконно проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_14 .

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний намір, підійшли до вікна гаражу не оснащеного склом, відірвали руками лист фанери, яким було прикрите вікно гаражу, після чого ОСОБА_12 через отвір у вікні проник у гараж, а ОСОБА_13 залишився зовні, поруч із вікном.

Своїми діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 порушили гарантоване Конституцією України, зокрема ст. 30, право ОСОБА_14 на недоторканість житла, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Крім того, 11 грудня 2022 року, близько десятої години, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вирішили порушити недоторканість іншого володіння особи домоволодіння АДРЕСА_5 , яке перебуває у володінні ОСОБА_11 , а саме: огородженої парканом території подвір`я та розташованого на ньому будинку, у якому потерпілий постійно не проживає.

Реалізуючи свій умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в цей же день і час, порушуючи конституційне право особи на недоторканість житла, закріплене у ст. 30 Конституції України, згідно із якою кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння інакше як за вмотивованим рішенням суду, всупереч волі володільця та без його згоди, через хвіртку незаконно проникли на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , продовжуючи свої кримінальні протиправні дії, розбили скло у вікні будинку, що розташований на території зазначеного вище домоволодіння, та через утворений у вікні отвір незаконно проникли до його приміщення.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у висунутому йому обвинуваченні вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: у незаконному проникненні до іншого володіння особи території домоволодіння та гаражу, які належать ОСОБА_14 , та у незаконному проникненні до іншого володіння особи території домоволодіння та будинку, що перебувають у володінні ОСОБА_11 , визнав повністю.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_12 показав суду, що дійсно 05 жовтня 2022 року близько сімнадцятої години він та ОСОБА_13 , з метою викрадення чужого майна, порушивши право особи на недоторканість її володіння, подолавши паркан, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_14 .

Після чого, продовжуючи реалізовувати задумане, відірвавши лист фанери, яким був закритий віконний пройом, він через вікно проник у приміщення гаражу, що знаходиться на території вказаного домоволодіння, та вчинив дрібне викрадення майна ОСОБА_14 шляхом крадіжки, що зберігалося у зазначеному гаражі, зокрема компресору, передавши його через вікно ОСОБА_13 , який знаходився поруч із гаражем, приймаючи участь у викраденні чужого майна.

Також обвинувачений ОСОБА_12 показав суду, що 11 грудня 2022 року, близько десятої години, він та ОСОБА_13 , перебуваючи поруч із домоволодінням АДРЕСА_5 , та перебуває у володінні ОСОБА_11 , вирішили таємно викрасти майно останнього, що зберігалося у будинку на території зазначеного домоволодіння.

Разом із цим ОСОБА_12 показав суду, що він реалізуючи задумане, порушуючи право особи на недоторканість іншого володіння, спочатку через хвіртку незаконно проник на огороджену територію зазначеного домоволодіння, зокрема на подвір`я, після чого із наведеною вище метою, через розбите ним вікно, незаконно проник у будинок, що розташований на території вказаного домоволодіння, та вчинив дрібне викрадення майна ОСОБА_11 шляхом крадіжки електричної духовки, яка зберігалася у цьому будинку.

Після цього викрадене майно передав ОСОБА_13 .

Водночас, ОСОБА_12 зазначив, що зі спливом часу він не пам`ятає чи проникав ОСОБА_13 разом із ним на територію домоволодіння та у будинок, які перебувають у володінні ОСОБА_11 , або знаходився поруч, спостерігаючи за оточуючою обстановкою.

У свою чергу обвинувачений ОСОБА_13 під час судового розгляду свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково, зокрема визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: у незаконному проникненні до іншого володіння особи домоволодіння ОСОБА_14 .

Про обставини вчиненого за цим епізодом обвинувачення дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку та підтвердив, що дійсно, він за наведених вище обставин місця і часу, разом із ОСОБА_12 , з метою викрадення майна ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно проникли на територію домоволодіння, яке належить останньому.

Після чого ОСОБА_12 через вікно незаконно проник у приміщення гаражу, звідки вони, діючи спільно, шляхом крадіжки викрали майно, що належало ОСОБА_14 компресор, який зберігався у гаражі.

При цьому він, ОСОБА_13 перебував на території домоволодіння, поруч із вікном гаражу, та отримав від ОСОБА_12 компресор, який останній виявив у приміщенні, до якого він проник.

У вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України незаконному проникненні до володіння ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_13 винуватим себе, не визнав, та показав суду, що дійсно 11 грудня 2022 року близько десятої години він та ОСОБА_12 , перебували поруч із домоволодінням АДРЕСА_5 , яке перебуває у володінні ОСОБА_11 , де домовились між собою про спільне викрадення майна останнього, що зберігалося у будинку на території зазначеного домоволодіння.

Реалізуючи спільний умисел ОСОБА_12 через хвіртку незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через вікно, яке було пошкоджене ОСОБА_12 , останній проник у будинок, звідки викрав електричну духовку, яку передав йому, ОСОБА_13 , перекинувши її через паркан.

У свою чергу він, ОСОБА_13 , весь час перебував поруч із парканом для спостереження за оточуючою обстановкою, та у разі перебування поблизу місця події сторонніх осіб, які могли викрити їх у вчиненні крадіжки, повинен був повідомити про це ОСОБА_12 .

На територію подвір`я, та у будинок він не проникав.

Окрім визнання вини ОСОБА_12 та не дивлячись на часткове визнання вини ОСОБА_13 , винуватість обвинувачених у незаконному проникненні до володіння ОСОБА_14 та у незаконному проникненні до володіння ОСОБА_11 , за обставин, викладених у цьому вироку, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

За епізодом незаконного проникнення

до іншого володіння особи домоволодіння та гаражу ОСОБА_14 .

Так, показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджено той факт, що він разом із ОСОБА_13 05 жовтня 2022 року, близько сімнадцятої години, в порушення ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла та іншого володіння особи, з метою викрадення чужого майна, подолавши паркан, всупереч волі власника та без його дозволу, тобто незаконно, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 .

Після чого він через пошкоджене вікно незаконно проник до приміщення гаражу, що розташоване на території зазначеного домоволодіння, звідки він та ОСОБА_13 , який перебував поруч із гаражем, вчинили дрібне викрадення майна ОСОБА_14 шляхом крадіжки - компресору, що зберігався у зазначеному гаражі.

Про це ж під час судового розгляду у своїх показаннях повідомив й обвинувачений ОСОБА_13 .

Проаналізувавши показання обвинувачених в цій частині, суд доходить висновку, що вони є конкретними, послідовними, узгоджуються між собою та доповнюють одне одного.

Винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні незаконного проникнення до володіння ОСОБА_14 , за обставин, встановлених судом, підтверджується також даними, які містять у собі письмові джерела доказів, зокрема: документи, протоколи слідчих дій - огляду місця події, проведення слідчих експериментів та додатки до них, а також висновок експертизи, що узгоджуються із показаннями обвинувачених у відповідній частині, які наведені вище.

Із відповідного рапорту чергового Лозівського РВП ГУНП в Харківській області та заяви ОСОБА_14 вбачається, що останній 05 жовтня 2022 року о 18 годині 53 хв. звернувшись до правоохоронного органу зазначеного відділу поліції, просить притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які проникли до гаражу на території домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали його майно, окрім іншого, компресор (т. 2 а.с. 6, 7) .

У протоколі огляду місця події від 05 жовтня 2022 року відображена обстановка на місці вчинення кримінального проступку огородженій території домоволодіння АДРЕСА_4 , у тому числі гаражі, тобто володінні ОСОБА_14 , у які, зі слів обвинувачених вони незаконно проникли, зокрема ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , подолавши паркан, на територію зазначеного домоволодіння, та ОСОБА_12 через вікно у приміщення гаражу, звідки спільно вчинили дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, про яке зазначено вище.

При цьому під час зазначеної слідчої дії зафіксовано, що двері у гараж зачинені на навісний замок без пошкоджень.

Водночас, у вікні гаражу відсутне скло, зовні, поруч із вікном, стоїть лист фанери, яким воно було забито, та який на момент проведення слідчої дії з нього зірваний (т. 2 а.с. 9 - 12).

У судовому засідання ОСОБА_12 і ОСОБА_13 підтвердили, що саме до цього володіння вони незаконно проникли, та спільно вчинили дрібне викрадення чужого майна, яке зберігалося у гаражі, шляхом крадіжки, зокрема компресора.

Згідно із протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2022 року та заявою про добровільну видачу від цієї ж дати, у ОСОБА_12 був виявлений та вилучений компресор марки «Odwerk TA-2550F».

Разом із цим, зазначений предмет ОСОБА_12 видав співробітникам поліції добровільно, вказавши під час даної слідчої дії, що компресор марки «Odwerk TA-2550F» був викрадений ним спільно з ОСОБА_13 05 жовтня 2022 року близько сімнадцятої години із приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , з метою продажу (т. 2 а.с. 13 - 20).

Вказаний предмет був визнаний речовим доказом у кримінальному проваджені, на нього був накладений арешт, після чого він був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_14 , що підтверджується постановою слідчого від 07 жовтня 2022 року, ухвалою слідчого судді від 13 жовтня 2022 року та розпискою про отримання на зберігання (т. 2 а.с. 21 - 24).

Висновком експерта товарознавця від 03 листопада 2022 року підтверджена вартість викраденого у ОСОБА_14 майна - компресора марки «Odwerk TA-2550F», яка станом на 05 жовтня 2022 року, становила 1395 гривень 80 коп. (т. 2 а.с. 26-31).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 червня 2023 року та відеозаписом цієї слідчої дії встановлено, що ОСОБА_12 , з виходом на місце, детально розповів і показав про обставини вчинення ним спільно із ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 , та у зв`язку із цим про незаконне проникнення до володіння останнього на територію подвір`я та у гараж, так, як про це викладено в описовій частині вироку (т. 2 а.с. 114-118).

Під час проведення слідчого експерименту 07 червня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_13 з виходом на місце, детально розповів і показав про обставини вчинення спільно із ОСОБА_12 , за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 , та у зв`язку із цим про його незаконне проникнення до володіння потерпілого на огороджену територію подвір`я, а також про незаконне проникнення ОСОБА_12 до володіння ОСОБА_14 - на огороджену територію подвір`я та у гараж, так, як про це викладено у вироку (т. 2 а.с. 120 - 125).

За епізодом незаконного проникнення

до іншого володіння особи домоволодіння ОСОБА_11 .

Так, показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , підтверджено той факт, що він 11 грудня 2022 року, близько десятої години, в порушення ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, діючи із корисливих мотивів, без дозволу володільця, тобто незаконно, через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , володільцем якого є ОСОБА_11 , після чого розбивши скло, через утворений у вікні отвір, незаконно проник у будинок, що розташований на території цього домоволодіння, та вчинив дрібне викрадення майна останнього шляхом крадіжки, зокрема електричної духовки.

У подальшому викрадений предмет був залишений неподалік від місця події, оскільки його та ОСОБА_13 протиправні дії були викриті ОСОБА_15 .

Також ОСОБА_12 підтвердив, що у таємному викраденні майна ОСОБА_11 приймав участь й ОСОБА_13 з яким він діяв у групі за попередньою змовою.

Разом із цим ОСОБА_12 не виключив той факт, що ОСОБА_13 разом із ним незаконно проник спочатку на огороджену територію зазначеного вище домоволодіння, а потім у будинок, що на ній розташований.

Із змісту показань обвинуваченого ОСОБА_13 вбачається, що він діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_12 , із корисливих мотивів, разом з остатнім 11 грудня 2022 року, близько десятої години, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_11 , знаходився поруч із домоволодінням АДРЕСА_5 , що перебуває у володінні останнього, де прийняв участь у дрібному викраденні майна шляхом крадіжки, яке належало ОСОБА_11 та зберігалося у будинку, що розташований на території згаданого домоволодіння, а саме: електричної духовки.

При цьому ОСОБА_13 підтвердив факт незаконного проникнення ОСОБА_12 спочатку на огороджену територію вказаного домоволодіння, а потім у будинок, що на ній розташований.

Крім того, ОСОБА_13 показав, що оскільки їх із ОСОБА_12 протиправні дії були викриті ОСОБА_15 , то вони залишивши викрадене майно неподалік від місця події, зникли.

Потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що домоволодіння АДРЕСА_5 , перебуває у його фактичному володінні, оскільки після смерті рідних, яким воно належало, він оформив лише спадщину, однак, ще не встиг оформити право власності на нього.

Постійно у вказаному будинку він не мешкає, станом на 11 грудня 2022 року в ньому ніхто не проживав.

Тривалий час знайомий з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знає їх як мешканців селища Панютине.

Також потерпілий повідомив суду, що ці особи раніше вже були засудженні за таємне викрадення належного йому майна.

Вдень 11 грудня 2022 року йому зателефонував ОСОБА_16 , який є його сусідом по домоволодінню на АДРЕСА_1 , та повідомив, що до будинку проникли двоє осіб, як він, потерпілий, зрозумів зі слів ОСОБА_16 ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Прибувши на місце події він застав там ОСОБА_16 та працівників поліції.

Поруч із огорожею він побачив належну йому електричну духовку торгівельної марки «Saturn», яка до цього зберігалася у будинку, та яку ОСОБА_16 приніс у це місце після того як він викрив ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які позбувшись викраденого, втекли.

Крім того ОСОБА_11 показав суду, що оглянувши разом із поліцейськими будинок він виявив, що у приміщені кухні дійсно відсутня електрична духовка, а у одній із кімнат демонтована (випиляна) частина віконної рами.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що вдень 11 грудня 2022 року він перебуваючи у дворі свого домоволодіння, почув звук розбитого скла, який пролунав від будинку АДРЕСА_5 , який перебуває у володінні ОСОБА_11 .

Вирішивши з`ясувати обставини того, що відбувається, він підійшов до вказаного домоволодіння та побачив, як двоє хлопців, маючи при собі електричну духовку, подолавши паркан, залишили його огороджену територію.

Оглянувши будинок, побачив, що у одному із вікон розбите скло.

Потім він підійшов до двох хлопців, які, перебуваючи неподалік від місця події, намагалися збути викрадене майно електричну духовку, та які у подальшому втекли, оскільки ним була викликана поліція.

Викрадене майно електричну духовку, яку вони утікаючи залишили, він приніс до зазначеного вище домоволодіння.

Винуватість ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у незаконному проникненні до іншого володіння особи домоволодіння ОСОБА_11 , за обставин, встановлених судом, підтверджується також даними, які містять у собі письмові джерела доказів, що узгоджуються із показаннями обвинувачених у відповідній частині, зміст яких наведений вище, потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 .

Так, із відповідної заяви вбачається, що 07 лютого 2023 року ОСОБА_11 , звернувшись до правоохоронного органу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, просив вжити заходів до невідомих осіб, які 11 грудня 2022 року, вчинили крадіжку електричної духовки, що зберігалась у будинку за адресою: АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 32).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 лютого 2023 року свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_13 та вказав на нього як на одну із двох осіб, які в середині грудня 2022 року вчинили крадіжку електричної духовки з будинку ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 33 - 35).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 лютого 2023 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_12 та вказав на нього, як на одну із двох осіб, які в середині грудня 2022 року вчинили крадіжку електричної духовки з будинку ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 36 - 38).

В протоколі огляду місця події від 13 лютого 2023 року відображена обстановка на огородженій території домоволодіння АДРЕСА_5 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , зокрема у будинку, до якого, зі слів свідка ОСОБА_15 проникли обвинувачені, та звідки, зі слів обвинувачених, потерпілого та свідка, було вчинене дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, про яке зазначено вище.

При цьому під час зазначеної слідчої дії встановлено, що в одному із вікон будинку розбите скло та розпилена рама.

Як повідомив в ході огляду місця події ОСОБА_11 саме це вікно було пошкоджене обвинуваченими та саме через нього вони проникли у будинок звідки викрали електричну духовку торгівельної марки «Saturn».

Крім того із цього ж протоколу вбачається, що під час даної слідчої дії у будинку виявлено та вилучено електричну духовку торгівельної марки «Saturn», яку потерпілий видав добровільно (т. 2 а.с. 40-50).

Вказаний предмет був визнаний речовим доказом у кримінальному проваджені, на нього був накладений арешт, після чого він був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , що підтверджується постановою слідчого від 13 лютого 2023 року, ухвалою слідчого судді від 15 лютого 2023 року та розпискою про отримання на зберігання (т. 2 а.с. 51 - 54).

Відповідно до висновку експерта товарознавця від 17 березня 2023 року вартість викраденого у ОСОБА_11 майна електричної духовки торгівельної марки «Saturn», станом на 11 грудня 2022 року, становила 850 гривень (т. 2 а.с. 55 - 61).

Під час проведення слідчого експерименту 07 червня 2023 року ОСОБА_12 , з виходом на місце вчинення кримінального правопорушення домоволодіння АДРЕСА_5 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним за попередньою змовою у групі із ОСОБА_13 , таємного викрадення майна ОСОБА_11 , продемонструвавши спосіб спільного вчинення крадіжки, у тому числі спосіб незаконного проникнення на огороджену територію зазначеного домоволодіння та у будинок, що на ній розташований.

При цьому ОСОБА_12 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення кримінального правопорушення і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.

Водночас, в ході слідчого експерименту ОСОБА_12 повідомив, що 11 грудня 2022 року, у денний час, він та ОСОБА_13 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення крадіжки, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , зайшовши у двір через хвіртку, після чого, вони разом демонтувавши раму вікна, проникли у будинок, який перебуває у володінні ОСОБА_11 , звідки спільно викрали електричну духовку торгівельної марки «Saturn».

Також ОСОБА_12 показав, що оскільки майно, яким вони спільно заволоділи не проходило через віконну раму, то він зрізав її частину, після чого він і ОСОБА_13 витягнули зазначену електричну духовку назовні.

В подальшому, зокрема при намаганні збути викрадене, вони були викрити сторонньої особою.

У зв`язку із цим, позбувшись викраденого, залишивши електричну духовку неподалік від місця події, вони втекли (т. 2 а.с. 126-131).

Як встановлено з протоколу проведення слідчого експерименту від 07 червня 2023 року, в ході даної слідчої дії ОСОБА_13 , з виходом на місце вчинення кримінального правопорушення домоволодіння АДРЕСА_5 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним за попередньою змовою у групі із ОСОБА_12 , таємного викрадення майна ОСОБА_11 , продемонструвавши спосіб спільного вчинення крадіжки, у тому числі спосіб незаконного проникнення на огороджену територію зазначеного домоволодіння та у будинок, що на ній розташований.

При цьому ОСОБА_13 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення кримінального правопорушення і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.

Разом із цим ОСОБА_13 показав, що вдень 11 грудня 2022 року, він та ОСОБА_12 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення крадіжки, через хвіртку проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , після чого, демонтувавши раму вікна, вони разом проникли у будинок, який перебуває у володінні ОСОБА_11 , звідки спільно викрали електричну духовку.

Також ОСОБА_13 повідомив, що оскільки майно, яким вони спільно заволоділи не проходило через віконну раму, то ОСОБА_12 зрізав її частину, після чого вони витягнули електричну духовку назовні.

В подальшому, зокрема при намаганні збути викрадене, вони були викрити сторонньої особою.

У зв`язку із цим, позбувшись викраденого, залишивши електричну духовку неподалік від місця події, вони втекли (т. 2 а.с. 132-136).

Проаналізувавши та оцінивши показання обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_15 , зміст яких наведений вище, дані отримані: із заяви потерпілого ОСОБА_11 про викрадення його майна, що зберігалося у будинку АДРЕСА_5 ; в ході огляду місця події території домоволодіння, зокрема щодо наявності огорожі, та будинку щодо пошкодження віконної рами і наявності у ньому електричної духовки, що була викрадена обвинуваченими, повернута потерпілому свідком, та яка у подальшому була визнана речовим доказом; за результатами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками відповідно до яких свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_12 і ОСОБА_13 як осіб, що вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_11 , яке зберігалося у будинку, що знаходиться у його фактичному володінні; за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, яка встановила вартість викраденого майна; в ході проведення слідчих експериментів, під час яких ОСОБА_12 і ОСОБА_13 підтвердили факт незаконного проникнення до володіння ОСОБА_11 , як особисто, так і один одного, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 11 грудня 2022 року, близько десятої години, діючи у складі групи за попередньою змовою між собою, всупереч волі володільця, за відсутності визначених законом підстав, тобто порушуючи право особи на недоторканість житла, яке гарантовано ст. 30 Конституції України, незаконно проникли на територію домоволодіння та у будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , та перебуває у володінні ОСОБА_11 .

Оцінюючи показання ОСОБА_13 про те, що він взагалі не заходив на територію домоволодіння ОСОБА_11 , тобто не вчиняв незаконного проникнення до володіння останнього, суд визнає ці твердження неспроможними, і відкидає їх, оскільки вони не тільки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, але й спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, що покладені в основу вироку.

Суд вважає, що сукупність наведених доказів, досліджених в судовому засіданні, беззаперечно викриває ОСОБА_13 у вчиненні кримінального протиправного діяння проти особистого права ОСОБА_11 на недоторканість житла незаконного проникнення до іншого володіння особи. Тому його показання про те, що він не проникав до володіння ОСОБА_11 визнає неспроможними і розцінює їх як позицію захисту.

Щодо документів, у тому числі процесуальних заяви ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення викрадення велосипеду «Україна», поданої на ім`я начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 01 серпня 2022 року (т. 1 а.с.229), заяви ОСОБА_13 від 04 серпня 2022 року про добровільну видачу велосипеду «Україна» (т. 1 а.с. 235), постанови слідчого про визнання та приєднання до матеріалів ЄРДР № 0000876 від 04 серпня 2022 року речових доказів велосипеду «Україна» (т. 1 а.с. 239, 240), ухвали слідчого судді від 05 серпня 2022 року про накладення арешту на майно велосипед «Україна» (т. 1 а.с. 241, 242), розписки ОСОБА_17 про отримання на зберігання велосипеда «Україна» (т. 1 а.с. 243); протоколів слідчих дій огляду місця події від 04 серпня 2022 року, складеного за фактом викрадення велосипеду «Україна», огляду місця події від 04 серпня 2022 року у якому зафіксований факт добровільної видачі ОСОБА_13 працівникам поліції велосипеду «Україна», пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 вересня 2022 року за участю ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 230 234, 236 238, т. 2 а.с. 1 - 3), та висновку судової товарознавчої експертизи від 17 вересня 2022 року, якою встановлена вартість велосипеда «України» (т. 1 а.с. 244 - 249), які були надані стороною обвинувачення у якості доказів, то суд вважає їх неналежними доказами, оскільки дані, що у них містяться жодним чином не стосуються обставин даного кримінального провадження, так як відповідно до обвинувального акту ОСОБА_13 не висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, предметом якого є велосипед «Україна», а відтак не бере до уваги при ухвалені вироку.

Дослідивши і оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , в обсязі висунутого обвинувачення, визнаного судом доведеним, і кваліфікує:

- дії ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи;

- дії ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_12 , суд встановив, що він виховувався у багатодітній сім`ї, вчинив ряд кримінальних правопорушень через незначний проміжок часу після досягнення повноліття, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час вчинення кримінальних правопорушень трудовою діяльністю не займався, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_12 суд визнає щире каяття останнього.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_12 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку ( ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Разом із цим суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, не можуть бути враховані при призначенні покарання ОСОБА_12 через те, що він обвинувачується та визнається судом винуватим у вчиненні кримінальних проступків.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , поряд з наведеними даними про його особу, суд враховує те, що згідно зі ст. 12 КК України він вчинив кримінальні правопорушення, які є кримінальними проступками, сукупність всіх обставин, що характеризують кримінальні протиправні діяння, наслідки, які настали, обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, яка обтяжує покарання.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_12 , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_13 , суд встановив, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час вчинення кримінальних правопорушень трудовою діяльністю не займався, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_13 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку ( ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Разом із цим суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, не можуть бути враховані при призначенні покарання ОСОБА_13 через те, що він обвинувачується та визнається судом винуватим у вчиненні кримінальних проступків.

Призначаючи покарання ОСОБА_13 , поряд з наведеними даними про його особу, суд враховує те, що згідно зі ст. 12 КК України він вчинив кримінальні правопорушення, які є кримінальними проступками, сукупність всіх обставин, що характеризують кримінальні протиправні діяння, наслідки, які настали, обставину, яка обтяжує покарання.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_13 , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, при призначенні покарання кожному із обвинувачених суд враховує і те, що як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_13 22 лютого 2023 року були засуджені Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточних покарань у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць, кожний.

У даному кримінальному провадженні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, вчинені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 05 жовтня і 11 грудня 2022 року, тобто до постановлення вироку суду від 23 лютого 2023 року.

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення обвинуваченим остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1321 гривня 46 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених на користь держави по 660 гривень 73 коп., з кожного.

Згідно із ухвалами слідчих суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2022 року та 15 лютого 2023 року накладені арешти на тимчасово вилучене, з метою забезпечення збереження речових доказів, майно: компресор марки «Odwerk TA-2550F» та електричну духовку торгівельної марки «Saturn».

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність скасування арештів, накладених на тимчасово вилучене, з метою забезпечення збереження речових доказів, майно.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2023 року, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2023 року, визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з 07 лютого 2023 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 обчислювати з 07 лютого 2023 року, тобто з дня його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_12 і ОСОБА_13 тимчасово залишити в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Арешти накладені на майно згідно із ухвалами слідчих суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2022 року та 15 лютого 2023 року скасувати.

Речові докази: компресор марки «Odwerk TA-2550F» та електричну духовку торгівельної марки «Saturn», відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власникам (законним володільцям), за належністю.

Процесуальні витрати в сумі 1321 гривня 46 коп. стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь держави по 660 гривень 73 коп., з кожного.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та захисникам.

Суддя: ОСОБА_1