Справа №760/1637/25 1-кс/760/1878/25
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0001310 від 16 грудня 2024 року, в якій він просить зобов`язати уповноважену особу слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року або іншу уповноважену особу повернути майно, вилучене під час невідкладного обшуку 24 грудня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «іРhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 12 Рrо Мах», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 15 Рrо», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ; грошові кошти загальною сумою 694 300 грн, з яких 685 купюр номіналом по 1 000 грн, 11 купюр - по 500 грн., 19 купюр - по 200 грн, з яких ОСОБА_4 повідомив що 514 300 грн йому не належать, інші 180 000 грн його власні; грошові кошти в сумі 6 625 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів, які належать ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 24 грудня 2024 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року під час проведення невідкладного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 вилучено: мобільний телефон «іРhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 12 Рrо Мах», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 15 Рrо», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ; грошові кошти загальною сумою 694 300 грн, з яких 685 купюр номіналом по 1 000 грн, 11 купюр - по 500 грн, 19 купюр - по 200 грн., з яких ОСОБА_4 повідомив, що 514 300 грн йому не належать, інші 180 000 грн його власні; грошові кошти 6 625 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів, які належать ОСОБА_4 .

Враховуючи, що вищевказане майно вилучене під час невідкладного обшуку, то воно має статус тимчасово вилученого майна. Станом на 16 січня 2025 року арешт на зазначене майно, як тимчасово вилучене, слідчим суддею Солом`янського районного суду не накладено.

При цьому, майно було вилучено у ОСОБА_4 24 грудня 2024 року, тобто слідчий або прокурор мали звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до 26 грудня 2024 року, однак не зробили цього.

31 грудня 2024 року слідчий в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та зареєстровано справу у Солом`янському районному суді м. Києва за №7 60/34011/24.

Таким чином, слідчий/ прокурор у встановлений частиною п`ятою статті 171 КПК України строк, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не звернулись, та на виконання чітко передбаченої норми КПК України тимчасово вилучене майно особі у якої його вилучено не повернули.

08 січня 2025 року представник власника тимчасово вилученого майна звернувся до слідчого у кримінальному провадженні із клопотанням про негайне повернення тимчасово вилученого майна, а також до прокурора у кримінальному провадженні, на що останні надавати відповідь відмовились, як і повернути тимчасово вилучене майно особі у якої воно було вилучене.

Враховуючи вищевикладене, представник власника майна звернувся до слідчого судді з цією скаргою.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги у його відсутність, в якому просив скаргу задовольнити.

В судове засідання слідчий СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області/прокурор Київської обласної прокуратури не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання заявника та слідчого чи прокурора, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність особи, яка подала скаргу та уповноваженої особи сторони обвинувачення, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в ході судового розгляду, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України.

24 грудня 2024 року слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області на підставі частини третьої статті 233 КПК України було проведено невідкладний обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «іРhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 12 Рrо Мах», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон «іРhоnе 15 Рrо», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ; грошові кошти загальною сумою 694 300 грн, з яких 685 купюр номіналом по 1 000 грн, 11 купюр - по 500 грн, 19 купюр - по 200 грн., з яких ОСОБА_4 повідомив, що 514 300 грн йому не належать, інші 180 000 грн його власні; грошові кошти 6 625 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів, які належать ОСОБА_4 .

31 грудня 2024 року старшим слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київ ОСОБА_8 направлено до Солом`янського районного суду міста Києва клопотання про арешт вищевказаного майна.

09 січня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 направлено до СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області клопотання про негайне повернення тимчасово вилученого майна в ході невідкладного обшуку, проведеного 24 грудня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , однак будь-якої відповіді щодо його задоволення або постанови про відмову у його задоволені надано не було.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року відмовлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з частиною другою статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що на момент розгляду скарги у задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 24 грудня 2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Крім того, стороною обвинувачення не доведено, що на вилучення майна, яке просить повернути заявник, був наданий дозвіл ухвалою слідчого судді.

Відповідно до положень частини другої статті 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, під час здійснення кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені статтями 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Враховуючи викладене, органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження, та постанови про визнання вказаного майна речовими доказами надано не було.

Разом з тим, на момент розгляду скарги, вилучене майно не повернуто власнику, а в розпорядження слідчого судді надано копію ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, якою відмовлено у накладені арешту на спірне майно.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, слідчим суддею з матеріалів скарги встановлено, що 514 300 грн, що були вилучені в ході обшуку не належать ОСОБА_4 , а також мобільний телефон «іРhоnе 15 Рrо», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 належить ОСОБА_5 , тому підстави для задоволення вимог про повернення майна в цій частині відсутні, оскільки скарга подана в інтересах ОСОБА_4 щодо повернення належного йому майна.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись статтями 169, 171, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И ЛА :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України, повернути ОСОБА_4 , вилучене відповідно до протоколу обшуку від 24 грудня 2024 року майно, а саме:

- мобільний телефон «іРhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «іРhоnе 12 Рrо Мах», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 ;

- грошові кошти загальною сумою 180 000 грн;

- грошові кошти в сумі 6 625 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1