Справа № 702/1083/24
Провадження № 1-кп/702/45/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Христинівка Черкаської області, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001561 від 17.09.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи прояви іншого хворобливого стану психіки у формі легкої розумової відсталості (рівень легкої, на межі помірно-вираженої, дебільності) в стані нестійкої компенсації, з аномально-особистісними психопатоподібними поведінковими проявами, вираженими емоційно-вольовими розладами, схильністю до алкоголізації і низьким рівнем адаптативного соціального функціонування (Р-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), 17 вересня 2024 року близько 17 год 00 хв проходив повз територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де на подвір`ї помітив мопед марки «VIPER TXMS0QT-B», 2012 року випуску, червоного кольору яким вирішив незаконно заволодіти. В цей же час, ОСОБА_4 через незамкнені ворота проник на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , після чого, за допомогою кікстартера привів в дію двигун мопеда та в послідуючому почав рух на ньому, тим самим незаконно заволодів мопедом марки «VIPER TXM50QT-B», з двигуном внутрішнього згорання об`ємом 49,9 см3 номер «139QMB120400463», номер шасі « НОМЕР_1 », 2012 року випуску, вартістю 12 000 грн., фактичним власником якого являється ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у інше сховище.

В зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 , психічного захворювання, яке позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру, яке підтримав в судовому засіданні.

Особа, відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно взяв без дозволу скутер, зайшовши на місце де він зберігався через закриті ворота. Зазначив, що бажає пройти курс лікування.

Законний представник особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 вчинив злочин, але у зв`язку з хворобою йому слід пройти курс лікування.

Захисник особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру

Потерпілий ОСОБА_7 не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_7 . Приблизно чотири місяці назад, повернувшись додому, вона виявила відсутність скутера Honda, червоного кольору, який фактично належить її чоловіку ОСОБА_7 . Вказаний скутер зберігався на подвір`ї, яке огороджене, та зайти туди можливо тільки через ворота, які були закриті в день зникнення транспортного засобу. Скутер був технічно справним. Дозволу на користування скутером ОСОБА_4 не просив та такого дозволу не отримував. Скутер знайшли з пошкодженнями працівники поліції після звернення до них.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є тіткою обвинуваченого ОСОБА_4 . Восени вдень приблизно о 17 год 30 хв до неї під`їхав ОСОБА_4 на скутері, який мав пошкодження збоку, та повідомив їй, що придбав такий скутер за 8000 грн. Після зупинки ОСОБА_4 не зміг його завести та після розмови з нею почав його штовхати по дорозі. Через деякий час після вказаних подій під`їхала ОСОБА_8 , якій вона розповіла про вказану подію.

В судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що восени приблизно о шостій годині вечора він з дружиною ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_4 , який під`їхав до них на скутері. ОСОБА_4 повідомив йому, що скутер ним був придбаний.

Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_4 вказаного вище суспільно небезпечного діяння підтверджується такими перевіреними судом, доказами:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2024;

-рапортом № 19558 від 17.09.2024;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.09.2024;

-протоколом огляду місця події від 17.09.2024 року;

-протоколом перезапису інформації від 17.09.2024;

-відео доказами до протоколу про проведення огляду місця події від 17.09.2024;

-копією довідки-рахунку №056245;

-заявою ОСОБА_11 від 19.09.2024;

-протоколом огляду предмету та додатками до нього від 18.09.2024;

-постановою про визнання оглянутого предмету речовим доказом від 18.09.2024;

-висновком експерта № CE-19/124-24/13365-АВ від 27.09.2024;

-протоколом огляду місця події із таблицею зображень місця події від 25.11.2024;

-показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Враховуючи вищевикладене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у кримінальному провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце та отримало правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у інше сховище, дане діяння вчинене ОСОБА_4 та у суду відсутні сумніви щодо цього.

Вирішуючи питання щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння в стані неосудності суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у інше сховище.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 585, яка проведена в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001561, ОСОБА_4 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, відмічалися прояви іншого хворобливого стану психіки у формі легкої розумової відсталості (рівень легкої, на межі помірно-вираженої, дебільності) в стані нестійкої компенсації, з аномально-особистісними психопатоподібними поведінковими проявами, вираженими емоційно-вольовими розладами, схильністю до алкоголізації і низьким рівнем адаптативного соціального функціонування (F-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Через вказані прояви іншого хворобливого стану психіки у формі легкої розумової відсталості (рівень легкої, на межі помірно-вираженої, дебільності) в стані нестійкої компенсації, з аномально-особистісними психопатоподібними поведінковими проявами, вираженими емоційно-вольовими розладами, схильністю до алкоголізації і низьким рівнем адаптативного соціального функціонування, на період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви іншого хворобливого стану психіки у формі легкої розумової відсталості (рівень легкої, на межі помірно-вираженої, дебільності) в стані нестійкої компенсації, з аномально-особистісними психопатоподібними поведінковими проявами, вираженими емоційно-вольовими розладами, схильністю до алкоголізації і низьким рівнем адаптативного соціального функціонування. Через вказані прояви ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішний час ОСОБА_4 не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій та при розгляді справи в суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Отже, з урахуванням висновку судово психіатричної експертизи ОСОБА_4 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну експертизу» від 22.02.2000 № 1489-III примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з абз. 1, 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 визначаючи відповідно до ч. 3 - 5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує характер душевного захворювання, рекомендації експертів, та те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке законом віднесено до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_4 , а також приймаючи до уваги обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, що характеризують ОСОБА_4 , як особу, що становить небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України та вважає, що вони стягненню з особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння не підлягають та відносить їх на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Христинівка Черкаської області, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речовий доказ у справі: мопед марки «VIPER» модель «TXM50QT-B», номер двигуна « НОМЕР_2 », номер шасі « НОМЕР_1 », 2012 року випуску, який під схоронну розписку передано потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його власності, звільнивши від схоронної розписки.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ - 19/124-24/13365- АВ від 27.09.2024 в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 коп віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_12