Справа №171/322/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 14.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» 13.12.2024 близько 20:30 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на ґрунті ревнощів в ході бійки наніс удар ножем, який заздалегідь взяв з собою, в область грудної клітини ліворуч потерпілому ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння злочину зник.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта №05 від 21.01.2025 потерпілий ОСОБА_6 , отримав проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч в проекції 5-го між ребер`я по середньоключичній лінії з ушкодженням лівої легені; травматичний лівобічний гемопневмоторакс; яке виникло від дії предмета, що мав колюче-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою, що небезпечні для життя у момент їх спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду надав показання, що він проходив військову службу та самовільно залишив військову службу. Вказав, що 13 грудня 2024 року період часу з 20:00 по 21:00 годину він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де мім ним та його знайомим ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті ревнощів до його співмешканки. Між ним та ОСОБА_6 відбулась бійка під час якого він завдав удару ножем, який він приніс із собою, потерпілому в грудну клітину. Потерпілий ОСОБА_6 втратив свідомість, а він пішов додому переодягатись, оскільки куртка була у крові. За місцем мешкання чекав на приїзд працівників поліції. Не заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні вживав горілку у кількості 0,5 л. втрьох. У скоєному щиро розкаювався.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вважали зібрані в справі докази вини обвинуваченого достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби, наслідки такого розгляду їм зрозумілі.

Суд роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, з якими останні погодилися, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до тяжкого злочину, обвинувачений раніше несудимий; на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; на утриманні неповнолітніх дітей не має; інвалідність не встановлювалась; за місцем мешкання характеризується посередньо; є військовослужбовцем, який з 06 жовтня 2024 року самовільно залишив військову частину; за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 характеризується негативно.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання судом не встановлені.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які є свідченням того, що наявне зниження суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та особа самого обвинуваченого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, на думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,368, 369,370,371, 394 КПК України суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання, а саме з 14 грудня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

-ніж з дерев`яною ручкою зі слідами речовини бурого кольору, якій зберігається у камері схову ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 53 знищити;

-зразки крові ОСОБА_6 , які зберігається у камері схову ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 47 знищити;

- куртку чорного кольору, спортивні штани, черевики, які зберігається у камері схову ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 51 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1