Справа № 755/4358/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд)

у складі судді ОСОБА_1 одноособово,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000517, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Броди, Бродівського району, Львівської області, громадянин України, неодружений, з вищою освітою, не працевлаштований, адреса: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 Кримінального Кодексу (далі - КК) України,

у с т а н о в и в :

І. Загальна історія провадження та процедура

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, на підставі положень ст. 468 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим), у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 вказаного Кодексу, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У зв`язку з чим, Суд розглянувши вказану угоду, у порядку Глави 35. Кримінальне провадження на підставі угод Розділу VІ Особливі порядки кримінального провадження КПК України, переконався, що угода може бути затверджена, а тому ухвалює вирок, яким затверджує її і призначає узгоджену сторонами міру покарання, виходячи з наступного.

ІІ. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

Згідно з угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 години 00 хвилин 12 лютого 2025 року та в невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав ніж, що відноситься до холодної зброї.

В цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свої злочинні наміри, 12 лютого 2025 року ОСОБА_5 , поклав вказаний ніж до внутрішньої кишені власної куртки, в яку був одягнений та направився до вул. Анатолія Солов`яненка 7 в м. Києві, чим вчинив незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого чинним законодавством України, дозволу.

Цього ж дня, а саме 12 лютого 2025 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 здійснивши незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Анатолія Солов`яненка, буд. 7, був зупинений працівниками поліції.

Уподальшому, 12 лютого 2025 року, в період часу з 19 години 44 хвилини до 19 години 48 хвилин, під час проведення огляду місця події за участю ОСОБА_5 в присутності двох понятих, слідчим було вилучено ніж, що відноситься до контактної клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії.

Таким чином ОСОБА_5 здійснив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

ІІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , якій, на підставі ст. 37 КПК України, надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000517 від 13.02.2025, з одного боку, та підозрюваний ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено без дати угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі вказаному у п. ІІ цього вироку.

У т.ч. ОСОБА_5 зобов'язався надавати стороні обвинувачення та суду достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, які йому відомі, а це означає, як зауважується в угоді, що буде не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, а й добровільно надавати всю інформацію, що обговорюється під час допиту.

Певна матеріальна шкода діями ОСОБА_5 не завдана.

Укладення угоди відповідає суспільному інтересу в забезпеченні швидкого правосуддя.

Сторони також домовилися, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 (згідно ст.66 КК України) є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання (згідно ст.67 КК України) не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставин, що вказували б на завдання кримінальним правопорушенням шкоди державним або суспільним інтересам, тобто виходячи з факту відсутність будь-яких збитків та шкідливих наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, відсутності мети збуту та мети настання негативних наслідків, сторони погодились про призначення ОСОБА_5 у межах санкції ч.2 ст. 263 КК України покарання у вигляді громадських робіт, на строк сто двадцять годин.

Окрім цього, вугоді також викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Наявні в угоді і інші дані, котрі вказані в ч. 1 ст. 472 КПК України та вона скріплена підписами сторін.

ІV. Позиції сторін

Прокурор та захисник, кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, після виконання вимог ч. 4, 5 ст. 474 КПК, вказав, що ґрунтовним є затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому беззастережно визнавши себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин, котрі відображено у п. ІІ вироку.

Сторони угоди вказали, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

V. Право, яким керувався суд

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 469. Ініціювання та укладення угоди

2. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

4. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів […];

Стаття 472. Зміст угоди про визнання винуватості

1. В угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

2. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Стаття 474. Загальний порядок судового провадження на підставі угоди

6. Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

7. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

VІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до висновку, що угода на відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Зокрема, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Кваліфікація дій за ч. 2 ст. 263 КК України є вірною, враховуючи з`ясований характер обвинувачення, котрий вказується у п. ІІ вироку. З урахуванням того, що холодна зброя - це предмети, які відповідають стандартним зразкам або історично виробленим типам зброї, чи інші предмети, що справляють колючий, колючо-ріжучий, рубаючий, роздроблюючий або ударний ефект (багнет, стилет, фінський ніж, кинджал, арбалет, нунчаку, кастет тощо) (п. 8 ППВСУ «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26 квітня 2002 року №3, далі - Постанова). Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо) (абз. 2 п. 11 Постанови).

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: їх класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено (відсутність дати не може вважатися тією передумовою, котра імперативно, за обставин цього провадження, вказувала б на недотримання вимог КПК, у той час, як правовий пуризм не є завданням кримінального провадження, в силу ст. 2 КПК).

Таким чином, встановлено, що умови угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

VІІ. Висновок

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного у п. ІІ - VІ цього вироку Суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості без дати, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 13 лютого 2025 року за № 0000517.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази: ніж - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

С у д д я ОСОБА_1