Справа №186/2191/24
Провадження №1-кп/0186/288/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Шахтарському кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000519 від 23 листопада 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Миколаївці, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, незареєстрованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

-06 лютого 2002 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.125, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк три роки, звільненого 05 березня 2005 року по відбуттю строку покарання;

-15 травня 2006 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.125, ч.1 ст.396, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк два роки, звільненого 16 липня 2007 року умовно-достроково на 5 місяців 3 дні;

-07 липня 2010 року Апеляційним судом Дніпровської області по ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі на строк чотирнадцять років;

04 липня 2022 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська по ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до обмеження волі на строк один рік, звільненого 04 липня 2023 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення на території України воєнного стану, який введено в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та неодноразово продовжений, в останній раз до 08 лютого 2025 року Указом Президента України №740/2024 від 28 жовтня 2024 року, затверджений Законом України №4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року, 20 листопада 2024 року, приблизно о 16.00-16.30 годині, разом з потерпілим ОСОБА_6 перебував поблизу під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

У вказаний час ОСОБА_5 помітив, що у потерпілого - ОСОБА_6 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, за поясом штанів знаходився планшет, марки «LenovoTab M10», у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: планшету, марки «LenovoTab M10», який належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, 20 листопада 2024 року, приблизно о 16.00-16.30 годині, керуючись корисливими намірами, перебуваючи разом з потерпілим - ОСОБА_6 , поблизу під`їзду будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії залишаються непомітними для потерпілого та інших осіб, а також безпорадним станом потерпілого, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, непомітно, витягнувши з одягу потерпілого та сховавши, таємно, повторно викрав планшет марки «LenovoTab M10», imei НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 6299 гривень 10 копійок, який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, обернувши його на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому - ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 6299 гривень 10 копійок.

25 грудня 2024 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000519 від 23 листопада 2024 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , з участю захисника - ОСОБА_4 , з іншого боку, з письмової згоди потерпілого - ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілий ОСОБА_6 , претензій до підозрюваного не має, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 , і погодилися на призначення покарання останньому по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпілий - ОСОБА_6 , подав суду заяву з проханням розглянути справу відносно ОСОБА_5 в його відсутність, згідний, щоб угода, укладена між прокурором та обвинуваченим, була затверджена та призначене покарання, згідно вказаної угоди, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав повністю себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, від дачі показань відмовився, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання в виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, призначивши мінімальний іспитовий строк, його підзахисний виконає всі покладені на нього обов`язки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений - ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначенні покарання враховано, що ОСОБА_5 є таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, викрадене потерпілому повернув.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, щиро розкаявся в скоєному, викрадене потерпілому повернуто, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 КК України правильна, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази суд вирішує у відповідність ст.100 КПК України: планшет, марки «LenovoTab M10», imei НОМЕР_1 , сірого кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому - ОСОБА_6 , слід залишити останньому за належністю.

Процесуальні витрати, понесені державою, відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 25 грудня 2024 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000519 від 23 листопада 2024 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , з участю захисника - ОСОБА_4 , з іншого боку, з письмової згоди потерпілого - ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілий ОСОБА_6 , претензій до підозрюваного не має, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 , і погодилися на призначення покарання останньому по ч.4 ст.185КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідність пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: планшет, марки «LenovoTab M10», imei НОМЕР_1 , сірого кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому - ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8