Справа № 357/4962/25
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000833, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, навідника стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

31.08.2022 Білоцерківським міськрайонни судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

07.12.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2024 звільнений як особа, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2022, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 09.03.2023, на невідбуту частину покарання 2 роки 8 місяців 15 днів, для проходження військової служби за контрактом

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000833, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушення проти власності. З огляду на викладене усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду без будь-яких негативних для себе наслідків з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, тобто не обтяжений міцними соціальними зв`язками та може змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування. Також встановлено, що 23.03.2025 підозрюваний ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться Сумській області, в якій проходив службу, куди був умовно-достроково звільнений із Божківської виправної колонії № 16 Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, можна дійти до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 заключив контракт на проходження військової служби лише з метою уникнення відбування покарання у виправній колонії, тому сукупні ознаки, вказують на те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може змінити місце свого проживання та переховуватись від органів слідства та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, обґрунтовується тим, ОСОБА_4 відомі адреси проживання свідків та потерпілого у вказаному кримінальному правадженні та які вказують на його причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні зокрема шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення - обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи звільненим від відбування покарання, у зв`язку із проходженням ним військової служби, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка ОСОБА_4 , вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні кримінальних правопорушень, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024 № 380 солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та займає посаду навідника стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок, бути дисциплінованими та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Однак, у порушення вищевказаних норм законодавства України, 08.04.2025 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.04.2025, приблизно 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебував поблизу будинку №9-А по вул. Павла Скоропадського у м. Біла Церква Київської області, де побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ 3302» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , та в цей час у останнього виник протиправний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що транспортний засіб був відчинений, використовуючи ключі від вказаного автомобіля, які попередньо виявив в його салоні, завів автомобіль марки «ГАЗ 3302» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та поїхав у невідомому напрямку.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 68000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вичинено повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 08.04.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» про незаконне заволодіння транспортним засобом «ГАЗ», білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу будинку №9-А по вул. Павла Скоропадського у м. Біла Церква Київської області; заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події місця вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Надрічна, 68, під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «ГАЗ 3302» д.н.з. НОМЕР_2 , сліди папілярних ліній та змиви; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків поліцейського ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області капрала поліції ОСОБА_9 та інспектора ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

Отже, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику незаконно впливати на потерпілого т а свідків тому що є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи дані потерпілого, свідків, які вказують на його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, може впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Переконливим також є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_4 вчинив новий тяжкий злочин проти власності в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення та високий ризик можливої протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність реальних ризиків, які на даний час не зменшились, а продовжують існувати.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей. розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, військовослужбовець, раніше судимий, а саме 31.08.2022 Білоцерківським міськрайонни судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки; 07.12.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської обалсті за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Полтавського раойнного суду Полтавської області від 18.12.2024 звільнений із Божківської виправної колонії № 16 Полтавської області умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, на невідбуту частину покарання 2 роки 8 місяців 15 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Проте, ОСОБА_4 , будучи умовно-достроково звільненим для проходження військової служби за контрактом, уже 23.03.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться Сумській області, в якій проходив службу та вчинив кримінальне правопорушення, перердбачене ч. 2 ст. 289 КК України. Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який вчинив нове кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності його позапроцесуальних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду та незаконного впливу на потерпілого і свідків та вчинення іншого кримінального правопоушення у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчому судді не надано.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 був фактично затриманий 08.04.2025.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 х 80), що становить 242 240.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000833, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 червня 2025 року включно та утримувати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання 08.04.2024.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 242 240.00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати органу досудового розслідування за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального правадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_8 .

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.04.2025 о 08-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_14