ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 644/7661/24 Провадження 1-кп/636/808/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_14 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження №00013504 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_15 , 2019 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.353 КПК України КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 28.01.2025 строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 28.03.2025.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що ризики, які були встановлені слідчим суддею при обранні обвинуваченим даного запобіжного заходу, а саме: п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки, шляхом передачі на поруки ОСОБА_16 , заступнику командиру НОМЕР_2 механізованого військового батальйону військової частини НОМЕР_3 , зазначивши, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням обвинуваченого ОСОБА_4 та надасть можливість служити йому в лавах ЗСУ, ризики, зазначені в клопотанні є необґрунтованими. До клопотання додана заява ОСОБА_16 про особисту поруку за обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти клопотання прокурора заперечувала, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або визначити суму застави, посилаючись на те, що ОСОБА_5 пройшов курси оператора FPV дрону, бажає використати свій досвід в лавах ЗСУ, має постійне місце проживання у Харкові, ризики, зазначені в клопотанні є необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник проти клопотання прокурора заперечувала, просила змінити запобіжний захід на альтернативний вказавши на те, що ризики зазначені в клопотанні є необґрунтованими.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони кримінального провадження приходить до наступного.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи останнього, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 та 12 років з конфіскацією майна, відповідно. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; факт вчинення злочину проти власності, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану; те, що ОСОБА_4 знаходився у розшуку, що підвищує ризик переховування його від суду; стосовно обвинуваченого на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за ч.2 ст.307, ч.1 ст.306 КК України, яке зупинено у зв`язку з його мобілізацією, крім того перебуває на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.26, ч.5 ст.27, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, приходить до висновку, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи останнього, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; факт вчинення злочину проти власності, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану; те, що ОСОБА_5 знаходився у розшуку, що підвищує ризик переховування його від суду, приходить до висновку, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи останнього, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_6 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; факт вчинення злочину проти власності, у тому числі з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, приходить до висновку, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, підстав для зменшення розміру застави визначеного слідчим суддею, суд не вбачає.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, який інкримінується обвинуваченим, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти власності, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права на гарантоване Конституцією України право на житло (стаття 47) та його ефективне здійснення, яке істотно взаємопов`язано з реалізацією інших конституційних прав особи.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинувачених під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються осіб обвинувачених та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку.

Посилання захисника на можливість передачу ОСОБА_4 на поруки ОСОБА_16 , заступнику командиру НОМЕР_2 механізованого військового батальйону військової частини НОМЕР_3 є необґрунтованим, оскільки саме тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів та спосіб їх вчинення не дозволяють прийти до висновку про можливість передачі його на поруки, при цьому не ставлячи під сумнів, що ОСОБА_16 заступник командира НОМЕР_2 механізованого військового батальйону військової частини НОМЕР_3 є особою, яка заслуговує на довіру.

Клопотання адвоката ОСОБА_12 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, не підлягає задоволенню, оскільки не зможе запобігти визначеним ризикам.

Крім того, відповідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та керуючись правилом п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 199, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 12 травня 2025 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто по 12 травня 2025 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів, тобто по 12 травня 2025 року, включно.

В задоволенні клопотання стороні захисту -- адвокату ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відмовити

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1