Справа № 541/2369/24
№ провадження 1-кп/541/252/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 26.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Седнів, Чернігівського району, Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, працюючого в ППО СП «Служба експлуатації будівель і споруд» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді маляра, неодруженого, утриманців немаючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2023 року о 14 годині 04 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з надземним пішохідним містком через залізничні колії, що знаходиться по вул. Незалежності в смт. Ромодан, Миргородського району, Полтавської області, на ґрунті неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, підійшов впритул до ОСОБА_7 та долонею лівої руки наніс йому один удар в область його правої сторони голови, один удар долонею правої руки в область скроневої ділянки зліва, а також один удар долонею лівої руки в область скроневої ділянки з правої сторони, чим довів свій протиправний умисел, спрямований на умисне нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , до кінця.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня з незначним субарахноїдальним крововиливом в лівій лобно-скроневій частці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 117 від 01.05.2024 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії, ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив суду, що події відбувалися 23 грудня 2023 року, в ході яких в нього відбувся конфлікт з потерпілим. Винним себе визнає в частині нанесення ударів ОСОБА_7 , однак не погоджується із кваліфікацією діяння, оскільки зазначені тілесні ушкодження не могли утворитися від його дій. Вказував, що першим наніс удар потерпілому, після чого той наніс йому удар кулаком в нижню щелепу, від якого він впав. Потім викликав працівників поліції та після відібрання пояснень звернувся до травмпункту. Після даного конфлікту в нього було вибито 3 зуба та діагностовано тріщину в щелепі. Підтвердив, що на слідчому експерименті проведеного за його участі, пояснення надавав добровільно, без погроз та примусу. Повідомив, що має ряд хронічних захворювань та періодично лікується стаціонарно. Цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими.

Свідченнями потерпілого ОСОБА_7 який суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, раніше разом працювали та конфліктів між ними не було. 23 грудня 2023 року близько 14 години він їхав автомобілем в магазин та помітив авто обвинуваченого, який рухався йому назустріч, а згодом розвернувся та почав рухатися за ним. Потім він зупинився на стоянці, після чого ОСОБА_5 також зупинився, вийшов з машини та швидкими кроками підійшов до нього і почав наносити удари в область голови. Побачивши, що агресія не спадає, він наніс обвинуваченому у відповідь один удар кулаком лівої руки в обличчя, після чого ОСОБА_5 заспокоївся та почав викликати поліцію. Після цих подій він спочатку в медичний заклад не звертався, перебував декілька днів у матері, думав що стане краще. Весь цей час крутилася голова, була нудота, постійно лежав, відсутній був апетит. Оскільки йому не покращало, звернувся в медичний заклад та пройшов обстеження, за результатами якого було встановлено діагноз струс головного мозку. Два тижні перебував на стаціонарному лікуванні та ще два тижні лікувався амбулаторно. Медичні препарати купляв за власний рахунок за призначенням лікаря. Пояснив, що обвинувачений не звертався до нього із наміром добровільно відшкодувати шкоду або із вибаченням. Щодо міри покарання покладався на розсуд суду. Цивільний позов підтримав в повному обсязі. Повідомив, що є особою з інвалідністю другої групи.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що потерпілий це її син, який проживає окремо від неї. 23 грудня 2023 року вони домовилися з ним, що останній поїде в Ромодан та придбає їй необхідні речі. Через деякий час, перебуваючи у дворі свого будинку, вона побачила автомобіль сина, який під`їжджаючи до двору рухався не рівно. Підійшовши до машини вона побачила, що ОСОБА_7 був блідий, а згодом почав блювати. Вона допомогла сину дійти до квартири, після чого він роздягнувся та ліг, почував себе дуже погано, постійно нудило, крутилася та боліла голова. Від виклику швидкої допомоги він відмовився та три дні перебував вдома. На четвертий день він звернувся до адвоката та був госпіталізований до медичного закладу, оскільки йому краще не стало. Лікувався тривалий період. Про обставини нанесення тілесних ушкоджень він детально не повідомляв.

Також вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду речей і документів від 17.03.2024 з доданими до нього відеозаписом та фототаблицями, відповідно до якого дізнавачем оглянуто оптичний носій інформації диск, наданий 05.03.2024 Ромоданівської селищною радою Миргородського району на якому містяться матеріали відеофіксації подій, які мали місце 23.12.2023, а саме з вуличної камери відеоспостереження, що знаходиться на ділянці автодороги по вул. Незалежності в смт. Ромодан;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2024, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній розповів обставини подій, які відбувались 23.12.2023 близько 14 години 00 хвилин, в ході яких йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_5 та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень. Під час судового розгляду судом оглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2024, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та показав механізм нанесення ударів ОСОБА_7 . Під час судового розгляду судом оглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- висновком судово-медичної експертизи № 23 від 05.02.2024 проведеної з урахуванням медичної документації потерпілого встановлено, що у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеня з незначним субарахноідальним крововиливом в лівій лобно-скроневій частці, який утворився від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний в постанові строк (23.12.2023), при чому в ділянку голови було спричинено не менш 1 травматичного діяння і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Беручи до уваги локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 слід вважати, що вищезазначені тілесні ушкодження в цілому не могли бути спричинені ним власноручно та не могил утворитися при падінні останнього на площину і не характерні для «нанесення ним ударів»;

- висновком судово-медичної експертизи № 86 від 04.04.2024, згідно якої покази ОСОБА_7 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту в якості потерпілого від 14.03.2024 в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи ОСОБА_7 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 117 від 01.05.2024, проведеної з урахуванням медичної документації у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня (23.12.23) з незначним субарахноідальним крововиливом в лівій лобно-скроневій частці, який утворився від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо руками зажатими в кулак сторонньої людини або іншим предметом з подібними характеристиками, ушкодження могли утворитися в указаний у постанові строк (23.12.2023), при чому в ділянку голови було спричинено не менш 1 травматичного діяння і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме проступку, особу обвинуваченого, який офіційно працює, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризуються посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до обвинувального акту зазначено обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, однак суд приходить до висновку, що дані обставини відсутні, зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у скоєному, не погодженням із кваліфікацією діянь, а також не усуненням добровільно наслідків своїх дій та заподіяної шкоди.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих діями ОСОБА_5 та витрат на правничу допомогу. В уточненій позовній заяві ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_5 кошти за завдану матеріальну шкоду в сумі 9152 грн 88 коп., за завдану моральну шкоду в сумі 20000 грн, та кошти в якості компенсації витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 32800 грн.

Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує наступним. Внаслідок нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілий зазнав закритої черепно-мозкової травми. В результаті травм потерпілий витратив на лікування та відновлення фізичного стану 9152,88 грн. Потерпілий надав копії фіскальних чеків на вказану суму, що підтверджують факт придбання ним ліків на вказану суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як передбачено у ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду потерпілий вказав, що неправомірними діями обвинуваченого було порушено нормальний спосіб життя потерпілого. Він зазнав страждань від вимушеного тривалого лікування та відновлення свого фізичного стану, адже лікувався тривалий період, його життя було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями, бо подія відбулася напередодні святкування новорічних свят.

Судом прийнято до уваги тривалість процесу лікування потерпілого, що завдавало моральних страждань та порушило нормальний спосіб життя потерпілого

Таким чином, суд приходить до висновку, що неправомірними діями ОСОБА_5 (завдання тілесних ушкоджень) було завдано моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , а тому позовні вимоги потерпілого щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду слід задовольнити частково у сумі 10 000 грн, а в іншій частині слід відмовити через відсутність належного обґрунтування.

На обґрунтування заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 32800 грн потерпілий вказав, що по даній справі на підставі укладеного договору від 26 грудня 2023 року адвокатом ОСОБА_8 надавалась професійна правнича допомога. Надано квитанції про отримання адвокатом від потерпілого гонорару 14.03.2024 - 20000 грн, 30.07.2024 - 3800 грн, 05.10.2024 - 6000 грн, 02.12.2024 3000 грн. Надано суду витяг з угоди на представництво інтересів у кримінальному провадженні від 26.12.2023, що підтверджує факт укладання угоди. Суду також надано довідку-розрахунок на правову допомогу, понесених ОСОБА_7 , а саме: усна консультація - 800 грн, юридичний супровід в медичному закладі - 2500 грн, юридичний супровід подання заяви про злочин - 1500 грн, прийом дізнавачем - 1200 грн, підготовка та подання заяв до РВП ГУНП - 1600 грн, виїзд на прийом дізнавача Миргородського РВП ГУНП - 2500 грн, виїзд для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження - 3000 грн, виїзд на прийом прокурора - 2500 грн участь в судових засіданнях 11.07.2024 - 2000 грн, 30.07.2024 - 2000 грн, 11.09.2024 - 2500 грн, 11.10.2024 - 2500 грн, 02.12.2024 - 2500 грн, транспортні витрати на пальне з м.Лубни до м.Миргород 8 разів - 4000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про зменшення суми витрат на правову допомогу через те, що не надано належних та допустимих доказів понесених витрат на пальне, окрім того вартість юридичних послуг адвоката явно завищена, так як дана справа не є надскладною.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, ціну позовних вимог, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд, за критеріями обґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та пропорційності до предмета спору, приходить до висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого в сумі 10 000 грн, оскільки відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, уточнений цивільний позов ОСОБА_7 слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за завдану матеріальну шкоду в сумі 9152 грн 88 коп., компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн, компенсацію витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн, а всього - 29152 грн 88 коп.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 374, 376, 393-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Уточнений цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за завдану матеріальну шкоду в сумі 9152 грн 88 коп., компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн, компенсацію витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн, а всього - 29152 (двадцять дев`ять тисяч сто п`ятдесят дві) гривні 88 копійок.

Речові докази:

- оптичний носій інформації - DVD-R диск з відеозаписом з вуличної камери відеоспостереження по вул. Незалежності в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області за 23.12.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1