Справа № 355/2475/24
Кримінальне провадження № 1-кп/355/211/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2024 р. селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України), без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у межах кримінального провадження №0000105, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2024 року, за обвинуваченням (формулювання):

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець міста Біла Церква, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, військовозобов`язаний, раніше судимий: 19.04.1994 Володарським райсудом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; 27.07.1994 Таращанським райсудом Київської області за ст.ст. 140 ч. 3, 142 ч. 3, 42, ч. 1, 43 КК України до 7 років позбавлення волі (звільнився 13.04.2001 по відбуттю строку покарання); 29.06.2001 Володарським райсудом Київської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнився 21.12.2004 УДЗ 1 рік 5 місяців 2 дні); 15.03.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 152 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 20.01.2010 УДЗ 1 рік 5 місяці 22 дні); 23.11.2010 Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився по відбуттю строку); 21.10.2015 Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 05.05.2016 Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 152 ч. 2, 71 КК України до 8 років позбавлення волі. Відповідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 01.11.2015 по 15.05.2016 (звільнився 28.04.2023);

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

УСТАНОВИВ:

1.Відомості щодо кримінального провадження. Позиція сторін та висновки суду щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З обвинувального акта від 25 грудня 2024 року, який складений в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області рядовим поліції ОСОБА_3 та затверджений прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , слідує, що ОСОБА_2 обвинувачується в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснено відповідно до загальних правил досудового розслідування, передбачених КПК України, з урахуванням положень глави 25 КПК України щодо особливостей досудового розслідування кримінальних проступків.

За наслідками досудового розслідування, на підставі отриманих матеріалів, у порядку ст. 301 КПК, встановивши, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, до обвинувального акту додано його заяву, складену в присутності захисника, обвинувачений згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором прийнято рішення, відповідно до ч. 5 ст. 301 КПК України та вимог ст. 302 КПК України, про звернення до суду з обвинувальним актом, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд констатує, що із долучених до обвинувального акта матеріалів слідує, що обвинувачений, за участю захисника, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України, у тому числі, щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Відповідно, клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні було задоволено судом (ухвала про призначення кримінального провадження до судового розгляду), у т.ч. було визначено, що розгляд обвинувального акта здійснювати без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, а спрощене провадження щодо кримінального проступку здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України, без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а із зазначенням обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.Встановлені органом досудового розслідування обставини. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

13 жовтня 2024 року близько 16 години 05 хвилин у ОСОБА_2 , який перебував на терасі поряд із кав`ярнею «Стекляшка», що за адресою: Київська область, селище Баришівка вул. Богдана Хмельницького, 17 виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 .

В ході вказаного словесного конфлікту, у ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 долонею лівої руки наніс один удар в область правої щоки, який завдав останньому фізичного болю, проте не спричинив тілесних ушкоджень.

3.Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Враховуючи наведене у п. 1, 2 вироку, судом з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями завдавудару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене (передбачений) ч. 1 ст. 126 КК України.

При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною та такою, що ґрунтується на дійсних фактичних обставинах справи.

За вказаних обставин, відсутні підстави для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України.

4.Покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

З огляду на принцип індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання (зважаючи на рішення Конституційного Суд України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022), суд, враховуючи:

-дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку);

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, класифікацію за ст. 12 КК України, а саме вчинення обвинуваченим кримінального проступку;

-особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали;

-поведінку під час та після вчинення протиправних дій;

-обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

-відсутність обставин, які обтяжують покарання;

-відсутність обставин завдання матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням;

-відсутність заявленого цивільного позову у цьому кримінальному провадженні,

вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді громадських робіт.

При цьому, з огляду та на підставі ч. 2 ст. 65 КК України, суд зауважує про переконаність в тому, що визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого кримінального правопорушення (проступку) і особою винного.

Водночас, призначення будь-якого іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 126 КК України, на переконання суду, не буде відповідати означеному та не матиме суспільно корисних наслідків, регламентованих ст. 50, 65 КК України. Саме з означених міркувань, а також з огляду на те, що обвинувачений одружений, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, суд не вбачає можливості призначити покарання у виді штрафу.

5.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: компактний диск DVD з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного та компактний диск DVD з відеозаписом із камер відеоспостереження кафе «Стекляшка» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у випадку оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області ОСОБА_6