Справа № 463/5090/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/931/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 березня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_10 рахувати з часу фактичного затримання 29 березня 2025 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 27 травня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 3103 (три тисячі сто три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9383472 (дев`ять мільйонів триста вісімдесят три тисячі сімдесят дві) гривні.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з підозрюваними ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки доказам, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри. Зазначає, що слідчим суддею, при прийнятті рішення проігноровано доводи сторони захисту, не надано їм будь якої оцінки, що свідчить про неповноту та однобічність судового рішення. Стверджує, що прокурор не довів реальність ризиків, зазначених у клопотанні, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного, не надав фактичних даних, які б давали підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Акцентує увагу на те, що розмір застави, визначений підозрюваному, є невиправдано високим та завідомо непомірним. Вважає, що твердження про невідповідність меду вимогам ДСТУ як станом на дату затвердження протоколів, так і станом на дату поставки меду має грунтуватися на певних фактичних даних.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. У тому випадку, якщо суд дійде до висновку про обгрунтованість підозри, просить визначити заставу у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, характер інкримінованого правопорушення, тяжкість покарання в разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України, прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які покликається адвокат в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Що стосується доводів захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 в частині зменшення розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється в недбалому ставленні до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки військовій частині; характеризуючі дані особи підозрюваного; займане ним відповідальне службове становище; обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, підставно визначив розмір застави, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 3103 (три тисячі сто три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9383472 (дев`ять мільйонів триста вісімдесят три тисячі сімдесят дві) гривні, що буде достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам описаним вище та може належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 березня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 3103 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9383472 грн (дев`ять мільйонів триста вісімдесят три тисячі чотириста сімдесят дві гривні) із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4