Справа № № 585/4752/24
Номер провадження 1-в/585/301/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

20 грудня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумсьуої області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали подання начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання згідно ч.2 ст. 74 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Булилка, Лебединського р-ну, Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.12.2013 року, яким його засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене подання начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , в частині покарання, призначеного вироком суду за ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння.

В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_5 засуджено вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.12.2013 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі. На сьогодні ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

При цьому, 09.08.2024 набув чинності Закон № 3886-ІХ, яким скасовується кримінальна караність діяння за вчинення крадіжки на суму до двох неоподатковуванх мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотню дію в часі. Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню в частині призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він засуджений за діяння, кримінальна караність якого усунута.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе подання задовольнити.

Заявник (представник ДУ «Роменська виправна колонія (№56)») та засуджений у судове засідання не прибули, за матеріалами подання від останніх наявні заяви про розгляд такого подання у їх відсутність.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд встановив таке.

09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, застосування принципу ретроактивності, визначеного у ст. 5 КК України, у сукупному тлумаченні із ст. 74 КК України, повинно мати на меті реальне, а не формальне поліпшення становища засудженої особи, яке ані пом`якшує покарання особі, не призводить до його звільненні від покарання чи його частини, з урахуванням принципу неприпустимості втручання у судове рішення, яке набрало законної сили.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.12.2013 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_5 виправдано за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Надалі, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.03.2014 року вирок Лебединського районного суду Сумської області від 16.12.2013 року змінено в частині підстав для виправдання за ч.2 ст. 185 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін.

Судом не встановлено, що застосування Закону України № 3886-ІХ щодо засудженого ОСОБА_5 , навіть за умови звільнення його від покарання в частині засудження за ч.1 ст. 185 КК України, поліпшить становище засудженої особи.

У той же час суд керується п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до якого судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є одною з основних засад судочинства. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Отже, якщо суд першої інстанції в порядку виконання вироку буде змінювати правову кваліфікацію дій засудженого, виключати певні статті із обвинувачення тощо, якщо це питання вже чітко вирішено судом апеляційної або касаційної інстанції і сумнів щодо змісту цих рішень не виникає, то фактично буде здійснюватися перегляд вироку (ухвали, постанови) суду з питань неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. А такі повноваження має лише суд апеляційної та касаційної інстанції, а не суд першої інстанції. Тому вирок (ухвала, постанова) суду є законним, доки він не скасований чи змінений в апеляційному (касаційному) порядку або не переглянутий компетентним судом в іншому порядку, зокрема, за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України, не може переглядати та змінювати фактичний зміст інших рішеннь суду (вироків, ухвал), коли вирішує питання в порядку виконання вироку, тому не може вважатися компетентним судом, який може змінити рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого до суду подання, а відтак про наявність підстав для відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст.ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання згідно ч.2 ст. 74 КК України, відносно ОСОБА_5 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається засудженому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6