ВИРОК

Іменем України

23.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника потерпілої ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 11.02.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участі обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 10.02.2024 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні загальної кухні, що знаходиться на 7 поверсі гуртожитку Львівського професійного коледжу готельно-туристичного та ресторанного бізнесу, що на вул. Пулюя, 38 в м. Львові, на ґрунті неприязних відносин, під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , схопив потерпілу правою рукою за одяг та діючи із необережністю, тобто не маючи на меті умисно заподіяти тілесні ушкодження останній і не передбачаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, з прискоренням штовхнув ОСОБА_4 вперед, внаслідок чого остання впала лівою стороною тіла на підлогу кухні, від чого отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівого плеча та закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням фрагментів, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ст. 128 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , пояснив, що в цей день був у своїй кімнаті, також разом в кімнаті була його мати. Почув сварку між потерпілою ОСОБА_4 та її донькою. Прийшов на кухню до потерпілої почав говорити з нею, проте остання проявляла байдужість та не бажала вислухувати обвинуваченого. Після він взяв її двома пальцями за одежу, щоб потерпіла звернула на нього свою увагу, та остання почала смикатися і він відпустив її. Після побачивши боковим зором, що потерпіла впала та лежить на підлозі. Після даної події обвинувачений був у шоковому стані, та як пояснив, що в нього стався нервовий зрів, і він закрився у своїй кімнаті. Також прибіг онук, який не давав проходу та знімав на телефон, який обвинувачений вихопив та відкинув. Відшкодувати шкоду пропонував, але хотів, щоб потерпіла надала реальну суму яка була нею витрачена на лікування. В скоєному щиро кається, та визнає що його дії могли спричинити такі події.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в цей день вона знаходилась на загальній кухні та мила посуд. У обвинуваченого сталися неприязні відносини з її донькою. ОСОБА_8 зайшовши на кухню попросив її поговорити з донькою, після того як вона пояснила, що не зможе вплинути на доньку, ОСОБА_7 почав бити посуд та схопив її за воріт, після ОСОБА_7 штовхнув її, внаслідок чого остання впала. Коли потерпіла ОСОБА_4 впала сусідка виштовхнула обвинуваченого з кухні. До події 10.02.2024 року конфліктів між нею та обвинуваченим не було, не розмовляли, лише віталися. Після події 10.02.2024 обвинувачений приходи просив пробачення, пропонував відшкодувати шкоду у розмірі 25000 грн., проте потерпіла відмовилась бо замала сума, а після вже не пропонував.

Представник потерпілої просив з урахуванням поведінки обвинуваченого задовольнити цивільний позов у повному обсязі, та підтримав думку прокурора частково, а також просив застосувати відносно обвинуваченого реальне покарання без застосування ст. 75 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження:

- витягом з кримінального провадження №0000176, згідно якого підтверджується внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.02.2024 року ОСОБА_4 ;

- заява менеджера костелу ОСОБА_9 про надання дозволу на огляд приміщення;

- постановою про визнання документом та визначення його місця зберігання від 14.02.2024 року;

- протоколом огляду від 11.02.2024 року та додатком до нього фототаблицею;

- постановою про призначення групи слідчих від 11.02.2024 року;

- постановою про призначення групи прокурорів від 12.02.2024 року;

- супровідною на витяг з реєстрації про вчинене кримінальне правопорушення;

- висновок судово медичного експерта №34/2024 від 12.02.2024 року про тяжкість тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 ;

- постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.02.2024 року;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.02.2024 року;

- протоколом огляду документа від 14.02.2024 року, а саме диск та фототаблиця;

- постановою про визнання документом та визначення його місця зберігання від 14.02.2024 року;

- копією паспорта потерпілої ОСОБА_4 , копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №13158 ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2024 року та фототаблиця до нього;

- постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 29.02.2024 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2024 року за участі підозрюваного з диском до нього;

- характеризуючи дані ОСОБА_7 .

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що в цей день він повернувшись з вулиці почув, що щось гучне відбувається на кухні, потім чує, що бабуся ( потерпіла ОСОБА_4 ) впала. Прибігши на кухню він увімкнув телефон, після ОСОБА_7 вихопив в нього його. Зайшовши на кухню побачив ОСОБА_11 на підлозі. Особисто з обвинуваченим не спілкувався, та не бачив як ОСОБА_7 штовхнув потерпілу ОСОБА_4 . Зі слів бабусі відомо, що ОСОБА_7 зайшов на кухню де була потерпіла та кричав, що остання пішла до кімнати та поговорила зі своєю донькою. Після того як ОСОБА_4 не пішла почав виривати посуд, розбив одну тарілку, та штовхнув потерпілу. Після події була розмова про гроші, які обвинувачений пропонував, але потерпіла відмовилась, а після не пропонував. Приблизну вартість операції назвав у розмірі більше 20000 грн., але за допомогою держави вдалось зменшити розмір вартості операції.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що в той день вона готувала їсти на кухні, потім забігла потерпіла ОСОБА_4 на кухню, слідом за нею обвинувачений ОСОБА_7 , після вони сперечались, ругались, а потім прибіг онук потерпілої. Особисто не бачила хто кого штовхав. Також пояснила, що потерпіла страждає епілептичними нападами і були випадки коли заходиш на кухню, а вона вже лежить.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що обвинувачений побив її матір потерпілу ОСОБА_4 , а саме він її штовхнув та вона зламала собі руку. Також, пояснила, що обвинувачений проживає разом з ними в блоці в гуртожитку. З обвинуваченим не має наразі ніяких відносин, до цього були не добрі відносини. За конфлікти між мамою та обвинуваченим не відомо, з мамою обвинувачений не конфліктував. В день події свідок була у коридорі, потім почула скандал, по звуках свідок визначила, що обвинувачений вирвав у потерпілої з рук тарілку, яку остання мила. В кухні особисто свідок не була, була лише ОСОБА_12 . По звуках чула, що відбувся скандал, бився посуд. Потім прийшов її син з вулиці та пішов на кухню. ПО криках зрозуміла, що обвинувачений ОСОБА_7 обзивав саме її матір. Зі слів сина обвинувачений ОСОБА_7 коли той його почав знімати вирвав у сина телефон та почав душити його за горло. Потерпіла лежала біля столу, держалась за руку. Після викликали швидку. Як потім стало відомо в потерпілої стався перелом руки. Обвинувачений пропонував відшкодувати шкоди, але так і не відшкодував.

Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ст.128 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є нетяжким злочином (ст.128 КК України) та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має пенсійне посвідчення, згідно довідки від 01.01.2023 №1330- є внутрішньо-переміщеною особою, на обліку у лікарі нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює у ТОВ «Арктика-Захід», згідно наказу №К-26/03-24 від 15.03.2024 року, на посаді електромеханіка торговельного та холодильного устаткування, не судимий.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 44-49, 69 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також обставини, які обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_7 необхідно для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі, у розмірі передбаченому санкцією ст. 128 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.

Отже, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає можливим виправлення останнього без відбування покарання, а тому відповідно до ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

На думку суду, за встановлених обставин, таке покарання відповідатиме його загальній меті та буде справедливим, а застосування більш суворішого покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, буде занадто суворим.

Вирішуючи пред`явлений потерпілою цивільний позов про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.127 КПК України - шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

У відповідності до частини 3 статті 23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечень щодо задоволення цивільного позову не подав.

З урахуванням наведеного, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, слід задовольнити в повному обсязі.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_7 рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопрушенням, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 19.03.2001 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1