Справа № 619/4280/20
Провадження № 1-кп/535/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - авдоката ОСОБА_4 (дистанційно), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дистанційно), ОСОБА_7 (дистанційно), обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (дистанційно) ОСОБА_10 (дистанційно), розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000860 від 22.07.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башилове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Лозова Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кожного, злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

установив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, оскільки ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зокрема з метою запобігання спробам останніх вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинуваченим, з підстав, які зазначені у клопотанні.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також їх захисники - адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши клопотання про продовження тримання під вартою та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходить з такого.

Так, згідно ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до 09.02.2025 року, включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 який раніше судимий та наразі відносно нього мається інше аналогічне кримінальне провадження на розгляді в іншому суді, будь-яких доказів, які би підтверджували неможливість перебування ОСОБА_8 під вартою, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту під час провадження не надано, в тому числі щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , хоча він раніше не є судимим, проте будь-яких конкретних доказів, або стримуючих факторів, які би підтверджували неможливість перебування ОСОБА_9 під вартою чи обрання більш м`якого запобіжного заходу, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту під час провадження не надано, а тому суд вважає, що ризик, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились з плином часу, а саме те, що обвинувачені можуть: переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників провадження, врахувавши характер і тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким злочином, а тому за наведених обставин суд не вбачає можливості застосувати більш м`який запобіжний захід щодо останніх.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізував можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим, при цьому враховує положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд врахував, при обранні запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 доводи, які були зазначені захисником - адвокатом ОСОБА_4 , проти вони не підтверджують неможливість застосування даного запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 .

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1122 від 21.11.2012 затверджено Порядок надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, відповідно до якого зазначеним особам безперешкодно надається медична допомога у закладах охорони здоров`я відповідно до специфіки захворювання.

Твердження захисника ОСОБА_4 про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків також самі по собі не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається прокурор

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на теперішній час не зменшилися.

Крім того, відповідно до роз`яснень ВС №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, як відповідний ризик суд враховує провадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

З огляду на вказане, суд вважає, що клопотання прокурора ро продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слід задовольнити.

Також до суду надійшло клопотання прокурору про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 на 60 днів посилаючись на те, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_10 , з підстав, які зазначені у клопотанні.

Обвинувачені ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечували проти домашнього арешту.

Суд, заслухавши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходить з такого.

Так, згідно ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 домашній арешт до 06.02.2025 року, включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді арешту, суд виходить з такого.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання ним процесуальних рішень та запобігання спробам переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду як на території України, так і виїхати за її межі, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_10 підтверджується у тому числі показами потерпілих та свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

З урахуванням наведеного, запобіжний захід, зокрема, домашній арешт необхідно продовжити, на певній період доби, з обов`язками не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку; прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Будь-яких конкретних доказів на обґрунтування доводів обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно необхідності зміни часу домашнього арешту на його зменшення обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником - адвокатом ОСОБА_7 , суду не надано.

Наведені обмеження обвинуваченого ОСОБА_10 дозволять зберегти баланс дотримання стандарту якості щодо захисту державою суспільних відносин у сфері які, охороняються кримінальним законодавство та виконанням процесуальних обов`язків обвинуваченим та гарантованих державою прав та свобод громадянам, які закріплені Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, в тому числі право на працю, що надає останньому змогу та можливість працювати.

Відтак, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 на 60 днів слід задовольнити.

Керуючись статтями 315, 316, 376, 394, 400 ч. 2 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, до 03 квітня 2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, до 03 квітня 2025 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 60 днів - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло - АДРЕСА_4 , у нічний час доби у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, до 03 квітня 2025 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку; прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляд нічного домашнього арешту покласти на Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали

Суддя: ОСОБА_1