Справа215/1221/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження,кримінальне провадження внесене 17.01.2025 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.05.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі терміном на 1 рік. На підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік. 03.07.2024 знятого з обліку Тернівського РВ м.Кривого Рогу ФДУ «Центр пробації» на підставі ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 18.06.2024;

- 19.06.2024 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 125 КК України до відбування 100 годин громадських робіт, до відбуття покарання не приступав;

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024, ОСОБА_3 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, який набрав законної сили 23.08.2024.

12.09.2024 ОСОБА_3 поставлено на облік до Тернівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

В цей же день, ОСОБА_3 у відповідності до ст. 37 КВК України роз`яснено, що він зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації не виїжджати за межі України.

Крім цього, ОСОБА_3 , у відповідності з ст. 40 КВК України було роз`яснено, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України, про що останнього 12.09.2024 ознайомлено письмово.

Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України є:

1) систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження;

2) невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Того ж дня, а саме, 12.09.2024, ОСОБА_3 було видано направлення до КУ «Будинок милосердя» КМР, для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт з 13.09.2024.

В свою чергу, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, з 13.09.2024 до КУ «Будинок милосердя» КМР не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

З метою встановлення причин невиходу засудженого для відбуття покарання у вигляді громадських робіт, за місцем мешкання ОСОБА_3 , надіслано виклики до органу пробації на 26.09.2024 та 04.10.2024, за якими він не з`явився та причини неявки не повідомив. Проведеними першочерговими заходами з виявлення засудженої особи, місцезнаходження ОСОБА_3 не було встановлено, у зв`язку з чим 20.11.2024 до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надіслано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. 09.12.2024 року місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 встановлено та в цей же день засуджений письмово повідомив, що не з`являвся до органу пробації за викликами та не виходив для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, а саме, з власної безвідповідальності, так-як не має бажання відбувати дане покарання.

09.12.2024 ОСОБА_3 письмово попереджено, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі ч.2 ст. 389 КК України, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що підтверджено особистим підписом ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, до КУ «Будинок милосердя» КМР в подальшому не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

З метою встановлення причин невиходу засудженого на громадські роботи, за місцем мешкання ОСОБА_3 , надіслано виклики до органу пробації на 25.12.2024 та на 03.01.2025, за якими він не з`явився та причини неявки не повідомив. В наступному, органом пробації здіснено виклик ОСОБА_3 на 15.01.2025.Встановивши місцезнаходження ОСОБА_3 09.01.2025, останній письмово повідомив, що не виходив для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, так-як не має бажання відбувати дане покарання.

09.01.2025 ОСОБА_3 повторно письмово попереджено, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі ч.2 ст. 389 КК України, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що підтверджено особистим підписом ОСОБА_3 . Того ж дня, а саме, 09.01.2025 ОСОБА_3 повторно видано направлення до КУ «Будинок милосердя» КМР, для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт з 10.01.2025.

В свою чергу, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи прямий умисел на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, з 10.01.2025 до КУ «Будинок милосердя» КМР не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

З метою встановлення причин невиходу засудженого на громадські роботи, за місцем мешкання ОСОБА_3 надіслано виклик до органу пробації на 23.01.2025. Встановивши місцезнаходження ОСОБА_3 15.01.2025, останній письмово повідомив орган пробації, що не виходив для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, так-як не має бажання відбувати дане покарання.

15.01.2025 ОСОБА_3 втретє попереджено, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі ч.2 ст. 389 КК України, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що підтверджено особистим підписом ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії направлені на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, до КУ «Будинок милосердя» КМР знову не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

З метою встановлення причин невиходу засудженого на громадські роботи ОСОБА_3 , було надіслано виклики до органу пробації на 24.01.2025 та 05.02.2025, за якими він до теперішнього часу не з`явився.

Станом на 19.02.2025 ОСОБА_3 до відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт не приступив.

Тим самим, ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомлений про порядок, умови та місце відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому за вироком суду та достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, починаючи з 13.09.2024, маючи прямий умисел на ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, жодного разу не з`явився без поважних причин для відбуття покарання, чим допустив систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушив порядок та умови відбування покарання, не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 подав заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження.

Обвинуваченому, відповідно до ст.302 ч.2 КПК України, у зв`язку з наданням його згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників кримінального провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Від прокурора ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ст.ст.381,382 КПК України вона просить суд розглянути кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, за ознаками ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт.

Кримінальне правопорушення, по якому суд ухвалює вирок, вчинено ОСОБА_3 в період не відбутого покарання за попереднім вироком, тому покарання обвинуваченому слід призначати за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Призначаючи покарання суд враховує, що обвинувачений у скоєному кримінальному правопорушенні розкаявся.

З урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст.66 КК України; суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, із врахуванням положень ст.ст.71 ч.1, 72 ч.1 п.4 КК України, за сукупністю вироків, тобто з урахуванням вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 р., яким обвинуваченому було призначено покарання у вигляді громадських робіт, з розрахунку одного дня обмеження волі за вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до норм КПК України.

Керуючись ст.ст.381, 382, 394 ч.1, 385 ч.3, 373-376, 71 ч.1 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.389 ч.2 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.71 ч.1, 72 ч.1 п.4 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 р. за ч.1 ст.125 КК України у вигляді дванадцяти днів обмеження волі, з розрахунку одного дня обмеження волі за вісім годин громадських робіт, та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття 1 рік 12 днів обмеження волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного сулу через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини відповідно до положень ст.ст.381, 382 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: