Справа № 204/4232/25
Провадження № 1-кс/204/1134/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Групою слідчих СВ ВП № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області та Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001480 від 05.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України. Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури. В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні 17.04.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене в умовах воєнного стану, повторно, вчинене групою осіб за попередньою змовою. Так, Указом Президента України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введено воєнний стан на всій території України. У подальшому указами Президента України затвердженими Законами України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено в тому числі від 05.02.2025 якими такий строк продовжено до 09.05.2025. Досудовим розслідування встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше лютого 2025 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, з метою швидкого незаконного збагачення, маючи корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, домовились вчинити злочини, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб, в період воєнного стану. При цьому, усвідомлюючи, що вчинення запланованих злочинів може бути досягнуто лише при об`єднанні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі обов`язків, забезпеченні взаємозв`язку та координації поведінки та розуміючи, що вказана діяльність є протиправною і маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, спланували досягти поставленої мети за попередньою змовою групою осіб. Діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше лютого 2025 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, з метою вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в період воєнного стану, попередньо домовились про створення групи осіб, склад якої складався із постійних учасників та інших невстановлених на даний час слідством осіб. У свою чергу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою розробили план та алгоритм дій щодо вчинення злочинів, відповідно до яких потрібно закупити т.з. БАДи (дієтичні добавки/косметичні засоби), знайти місце зберігання їх для подальшого використання у злочинній діяльності, підшукати та залучити до вчинюваних кримінальних правопорушень інших виконавців, що будуть працювати безпосередньо в так званому «Call - центрі», здійснити їх навчання, щоб останні зв`язувались із потерпілими та шахрайським шляхом заволодівали грошовими коштами шляхом обману та переведення грошових коштів потерпілих на підконтрольні рахунки, здійснювати адміністрування в офісному приміщенні, забезпечувати порядок та дисципліну, забезпечувати дотриманням заходів конспірації, надавати допомогу виконавцям у вчинення шахрайських дій. Тому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійшли висновку, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланували досягти поставленої мети за рахунок створення групи осіб, до складу якої в різний час ними особисто або через інших учасників. З метою виконання злочинного плану, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для виконання ролі виконавця злочину, а саме адміністратора шахрайського «Call - центру», залучили невстановлену досудовим розслідуванням особу, до участі у групі, та довели останній план вчинюваних кримінальних правопорушень, її роль, на що остання, керуючись корисливим мотивом і бажанням швидкого збагачення у протиправний спосіб, добровільно погодилася та надала згоду на участь у групі та вчинюваних її учасниками злочинах. До складу створеної ОСОБА_9 та ОСОБА_10 групи у різний період часу увійшли встановлені та невстановлені досудовим розслідуванням особи, серед яких: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; та інші невстановлені особи. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 узявши на себе функції загального керівництва такої групи, визначили її склад, структуру, загальні правила поведінки її учасників, розподіл між ними функцій, як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї групи в цілому, заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів отриманих унаслідок вчинення злочинів між учасниками вказаної групи. У свою чергу, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням учасники, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо створення групи, погодилися увійти до її складу, виконувати покладені на них функції, підпорядковуватися її керівникам та брати участь у злочинах, вчинюваних цією групою. Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням учасники, дійшли попередньої згоди та попередньо домовилися про скоєння злочинів у складі групи до початку їх вчинення. При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюючи керівництво створеною ними групою, розробили загальний план злочинної діяльності. Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розробили злочинний план, яким передбачили наступне: 1) створення та адміністрування за допомогою засобів електронних комунікацій в мережі Інтернет сайту https://bionutraceft.com.ua з інформацією про нібито діяльність компанії «BIONUTRACEFT» з реалізації т.з. БАДів, в тому числі розміщення на вказаному веб-сайті інформації про пошук співробітників із зазначенням посад, заробітної плати та іншими умовами працевлаштування; пошук та оренда приміщень, для розміщення та облаштування злочинних «офісів/Call-центрів», які обладнані необхідними засобами для вчинення кримінальних правопорушень; створення у м. Дніпро, Дніпропетровської обл., а також в інших містах на території України так званих Call-центрів, діяльність яких буде спрямована на реалізацію злочинного плану; придбання та використання у злочинній діяльності обладнання, що забезпечить сприятливі умови для злочинної діяльності; проведення так званого рекрутингу (підбір персоналу) співробітників Сall-центру; проведення навчання персоналу співробітників Сall-центру; пошук осіб - учасників групи, які б сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками групи; доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації у якості виконавців злочинів; організацію управління та фінансування групи та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками; приховування злочинної діяльності групи, що полягала у координації дій щодо легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, шляхом обготівкування грошових коштів отриманих від потерпілих шляхом сплати ними грошового переказу (післяплати відповідно до «Правил надання платіжних послуг у ТОВ «Нова Пей») на рахунок відправника - залученої третьої особи (дропа) або учасника групи; здійснення комунікації між учасниками групи та потерпілими шляхом використання IP-телефонії, з метою приховання та протидії викриттю їх злочинної діяльності; приховування діяльності групи шляхом забезпечення її учасників закритими від загального доступу каналами зв`язку, які не дають можливості втрутитись іншій особі, яка не володіє відомостями про злочинні наміри групи, тобто включення до спеціально створених Telegram-каналів під псевдонімами з присвоєнням індивідуального номеру - ІD, а також програмного забезпечення (месенджерів), призначеного для передачі повідомлень, файлів та здійснення аудіодзвінків через мережу Інтернет; приховування злочинної діяльності шляхом здійснення поштових відправлень у відділеннях оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» з проходженням ідентифікації особи відправника за анкетними даними та номером телефону довірених третіх осіб - дропів, а також використання псевдоніму під час спілкування з потенційними потерпілими; пошук осіб, які б погодились на участь у групі, до обов`язків яких входило надання засобів та знарядь, які сприятимуть вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками групи, а саме: забезпечення виводу (конвертації) грошових коштів отриманих злочинним шляхом, отримання у банківських установах банківських платіжних карток для виведення на вказані рахунки коштів потерпілих та подальшого перерахування грошових коштів, якими учасники групи заволоділи у потерпілих на підконтрольні їм рахунки та банківські платіжні картки, сприяння у вирішенні організаційних питань, отримання, пакування, сортування та відправка так званих БАДів потерпілим. Окрім вищезазначеного, розроблений ОСОБА_9 та ОСОБА_10 план злочинної діяльності спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою осіб, під час воєнного стану, передбачав: отримання у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб інформації (баз даних), з анкетними даними, номерами телефонів, адресами відділень оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» на яке здійснювались замовлення, та іншою інформацією, щодо осіб які раніше здійснювали замовлення т.з. БАДів (дієтичних добавок) та/або лікарських/косметичних засобів та використовували послуги з доставки за допомогою оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта»; замовлення/отримання (купівля), зберігання т.з. БАДів (дієтичних добавок/косметичних засобів) для подальшого їх використання у злочинній діяльності; фасування/пакування т.з. БАДів (дієтичних добавок/косметичних засобів) для подальшого їх використання у злочинній діяльності; здійсненням потенційним потерпілим телефонних дзвінків під виглядом службових осіб - працівників пенсійного фонду/державної виконавчої служби та інших органів державної влади, з метою пред`явлення незаконних вимог нібито за те, що останні здійснювали замовлення лікарських засобів з «медичного центру» і обирали спосіб доставки через оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» та не забрали вказані «лікарські засоби», а тому на потерпілих нібито надійшла скарга від «медичного центру» за неотримання та несплату грошових коштів за замовлені ними ліки та учасники групи, самовільно виступаючи в ролі службових осіб державних органів, будуть здійснювати з потерпілих стягнення в примусовому, в т.ч. судовому порядку за порушення ними законодавства України, в т.ч. через виконавчу службу, шляхом відрахувань із надходжень та ін.; повідомлення під час телефонних розмов з потерпілими, останнім два варіанти розвитку подій, штучно створеної ситуації: перший варіант - потерпілим нібито переадресовують вказані ліки на зручне для останніх відділення оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» на їх ім`я, де вони їх викуплять нібито за ціною виробника, а саме 1140 грн. 1720 грн. та після цього скарга начебто анулюється і «медичний центр» не матиме претензій до останніх; другий варіант - у разі відмови їх викупити, за грошові кошти в сумі 1140 грн. 1720 грн., «медичний центр» буде стягувати з потерпілих компенсацію у розмірі 5000 грн. в примусовому, в т.ч. судовому, через виконавчу службу, шляхом відрахувань із надходжень та ін.; висловлення учасниками групи під час телефонних розмов з потерпілими незаконних вимог, щодо перерахування грошових коштів за лікарські засоби, а насправді т.з. БАДи за завищеними цінами, під погрозою настання для них негативних наслідків у разі відмови, стягненні з них у судовому порядку грошових коштів у більшому розмірі, тим самим учасники групи своїми діями вчиняли заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану, спричинення останнім матеріальної шкоди; - ведення так званої «чорнової бухгалтерії» з обліку осіб - потенційних потерпілих, яким учасники групи здійснювали/будуть здійснювати телефонні дзвінки з незаконними вимогами, із зазначенням анкетних та контактних даних потенційного потерпілого, дати та часу здійснення останньому телефонних дзвінків, результату спілкування з потенційним потерпілим, необхідності відправки посилки потерпілому з т.з. БАДами із зазначенням особи виконавця під псевдонімом та іншими даними; формування посилок всередині яких містяться т.з. БАДи (дієтичні добавки/косметичні засоби) для їх відправки потерпілим, видаючи вміст вказаних посилок за лікарські засоби (медикаменти), що нібито були замовлені та не отримані потерпілими; створення товарно-транспортних накладних із зазначенням даних отримувача - потерпілого та даних відправника, в тому числі анкетних даних відправника залучених третіх осіб - дропів; вимагання вчинення дій майнового характеру, а саме купівлі за завищеними цінами препаратів т.з. БАДів: «Cardio stage», «Visio Caps», «Keto Pharm Luxe», «Slim FIT detox», «Artro-Vital», «Revmo Norm», «Суглобол», «Diabetonus», «GluLix», «Diaben», «Gelmin detox» та інші, видаючи їх за лікарські засоби (медикаменти), що нібито були замовлені та не отримані потерпілими; збут потерпілим препаратів - так званих БАДів: «Cardio stage», «Visio Caps», «Keto Pharm Luxe», «Slim FIT detox», «Artro-Vital», «Revmo Norm», «Суглобол», «Diabetonus», «GluLix», «Diaben», «Gelmin detox» та інші за ціною вищою ніж ринкова, видаючи їх за лікарські засоби (медикаменти), що нібито були замовлені та не отримані потерпілими; створення умов для отримання грошових коштів у потерпілих, шляхом відправки поштового відправлення через оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», що містить т.з. БАДи, (дієтичні добавки/косметичні засоби) з числа препаратів, що не є лікарськими засобами, зокрема: «Cardio stage», «Visio Caps», «Keto Pharm Luxe», «Slim FIT detox», «Artro-Vital», «Revmo Norm», «Суглобол», «Diabetonus», «GluLix», «Diaben», «Gelmin detox» та інші, видаючи вміст вказаних посилок за лікарські засоби (медикаменти), що нібито були замовлені та не отримані потерпілими із зазначенням інформації про отримувача потерпілого, зокрема його анкетних даних та номеру телефона необхідного для ідентифікації особи отримувача у відділеннях оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», а також зазначенні у товарно транспортній накладній інформації про умови отримання вказаної посилки за допомогою післяплати (відповідно до «Правил надання платіжних послуг у ТОВ «Нова Пей»), тобто отримання потерпілими вказаної посилки лише після сплати вартості такої посилки у сумі 1140 грн. 1720 грн., що була повідомлена останнім учасниками групи під час телефонної розмови. Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було розроблено алгоритм злочинних дій з розподілом дій кожного учасника вчинення тяжких злочинів, який був направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану. Також, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали вказівку невстановленій досудовим розслідуванням особі підібрати та залучити осіб для здійснення злочинної діяльності в якості операторів Call-центру, а також після отримання їх згоди на участь у групі, провести з ними навчання під час якого надати детальні інструкції, щодо механізму вчинення злочину та контролювати його виконання. У період часу з жовтня 2024 по лютий 2025, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в офісі за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, 81, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану виконуючи вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підібрала та залучила до здійснення злочинної діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб. Після отримання згоди зазначеними особами на вчинення злочинів невстановлена досудовим розслідуванням особа провела навчання, під час якого надала детальні інструкції щодо механізму вчинення злочину та контролювала його виконання. Таким чином, учасниками групи у період часу з жовтня 2024 по лютий 2025 за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, 81, було створено Call-центр, який використовувався учасниками групи для вчинення шахрайських дій шляхом здійснення телефонних дзвінків, та в подальшому приблизно з березня 2025 року адреса розташування Call-центру було змінено на АДРЕСА_2 , з метою конспірації своєї злочинної діяльності. Утворивши за попередньою змовою таку групу, її учасники приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на створення штучних умов для заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану та в кінцевому результаті отриманні від потерпілих грошових коштів за нібито замовлені ними лікарські засоби (БАДи), які останні змушені були придбати за завищеними цінами. Спосіб заволодіння грошовими коштами полягав у повідомленні потерпілим погроз настання негативних наслідків - штрафу (так званих санкцій) у значно більшому розмірі 5000 грн., ніж та сума яку необхідно було сплатити за начебто замовлені ними лікарські засоби 1140 грн. - 1720 грн. При цьому, так звані лікарські засоби, про які повідомляли учасники групи, насправді являлись БАДами (дієтичні добавки/косметичні засоби), які учасники групи примушували потерпілих, вводячи останніх в оману, придбати за завищеними цінами. Вартість препаратів, за якою її придбали потерпілі, в рази перевищувала їх ринкову вартість. При цьому отримання незаконного прибутку зазначеною групою конкретними потерпілими не обмежувалось, і було припинено лише правоохоронними органами, оскільки останні вказану діяльність планували проводити систематично, протягом невизначеного терміну. Учасники групи при здійсненні телефонних дзвінків потенційним потерпілим з метою прикриття своєї діяльності використовували псевдоніми та для надання вигляду законності їх злочинної діяльності представлялись службовими особами органів державної влади, працівниками Пенсійного фонду України, Державної виконавчої служби та ін. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами громадян, керівники створеної за попередньою змовою групи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у період часу з жовтня 2024 по лютий 2025 року, перебуваючи в невстановленому місці спільно з учасниками створеної ними групи: ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами заволоділи грошовими коштами громадян України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану, спричинивши останнім матеріальний збиток за 8 епізодами злочинної діяльності групи осіб на загальну суму 33 928,80 грн. Отриманими від злочинної діяльності коштами, керівники створеної за попередньою змовою групи осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ним групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідування особами, розпорядились на власний розсуд, розподіливши отримані кошти між членами групи шляхом передачі цих коштів, у тому числі здійснивши безготівкові транзакції на рахунки, належні учасникам групи. Так, здійснивши всі необхідні дії для створення та функціонування групи, з метою забезпечення найбільш слушного моменту для здійснення заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану, з метою конспірації злочинної діяльності, під виглядом діяльності службових осіб органів державної влади, за допомогою SIP-телефонії здійснювали телефонні дзвінки потерпілим та самовільно виступаючи (представляючись) службовими особами - працівниками пенсійного фонду/державної виконавчої служби та ін. державних органів висловлювали під час телефонних розмов з потерпілими незаконні вимоги щодо сплати грошових коштів за лікарські засоби (медикаменти), а насправді т.з. БАДи, які останні не замовляли, за завищеними в рази цінами, під погрозою настання для них негативних наслідків у разі відмови, стягненні з них у примусовому порядку грошових коштів у більшому розмірі. При таких умовах, під час спілкування у зв`язку із моральним тиском з боку співрозмовника, потерпілі не ставили під сумнів достовірність наданої учасниками групи інформації та тих наслідків які, як вони вважали, можуть настати. Крім цього, учасники групи, під час спілкування із потерпілими запевняли, про вигідні умови першого варіанту, що був наведений учасниками групи, в якому йшлось про те, що потерпілим нібито переадресовують вказані ліки на зручне для останніх відділення оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» на їх ім`я, де вони їх викуплять за ціною виробника, а саме 1140 грн. 1720 грн. та після цього скарга начебто анулюється і «медичний центр» не матиме претензій до останніх, натомість другий варіант передбачав настання негативних наслідків, що в разі відмови викупити ліки за грошові кошти в сумі 1140 грн. 1720 грн. «медичний центр» буде стягувати з потерпілих компенсацію у розмірі 5000 грн. в примусовому порядку, через виконавчу службу, шляхом відрахувань із надходжень та іншим способом. Таким чином, учасники групи створювали такі умови та уявлення в потерпілих, при яких потерпілі були впевнені в обов`язковості виконання першого варіанту придбання ліків (БАДів), з метою уникнення негативних для них наслідків - відкриття виконавчого провадження, притягнення їх до адміністративної чи іншої відповідальності, інших санкцій чи заходів примусу зі сторони службових осіб державних органів, якими в свою чергу представлялись учасники групи. У період часу з жовтня 2024 по лютий 2025 року включно учасники групи, створеної за попередньою змовою, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи відповідно до основної мети цієї групи - вчинення тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групи осіб, під час воєнного стану, а саме грошовими коштами громадян, належного на праві власності фізичним особам, умисно, з корисливих мотивів вчинили наступні кримінальні правопорушення: Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема: протоколами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які у своїй сукупності підтверджують причетність осіб підозрюваних до вчинення шахрайських дій по відношенню громадян України; протоколом допиту свідка (конфідента), особа яка залучена до конфіденційного співробітництва та виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи; протоколами впізнання осіб за фотознімками, на яких свідок (конфідент) впізнає учасників злочинної групи причетних до вчинення шахрайських дій; протоколом огляду спільноти в Телеграм месенджері, в ході якого викрито усіх учасників злочинної групи, механізм вчинення правопорушення та список усіх потерпілих яким спричинена майнова шкода злочинними діями останніх; протоколами допитів потерпілих яких наразі понад 20 громадян України в тому числі осіб похилого віку та військово службовців ЗСУ; іншими доказами у своїй сукупності. На думку сторони обвинувачення, відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, виходячи з наступного. Підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. На думку сторони обвинувачення, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе вчинити наступні дії: ОСОБА_5 зможе безперешкодно змінити місце свого постійного мешкання, покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 3 до 8 років позбавлення). ОСОБА_5 , знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема речей і документів, що підтверджують факт вчинення шахрайських дій відносно громадян України. Незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на виконавців організованої групи яких в ході досудового розслідування встановити поки не вдалось, з метою ненадання чи зміни показань щодо обставин чинення шахрайських дій, а також інших осіб, які можуть бути допитаними в якості свідків у вказаному кримінальному провадженні та надати показання щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування не встановлені та недопитані усі свідки протиправних дій, на яких ОСОБА_5 , зможе незаконно впливати у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаному ризику, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть обмежити доступ ОСОБА_5 до інших учасників кримінального провадження. Вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи той факт, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 тривалий час вчинював шахрайство в складі групи осіб відносно громадян України в переважній кількості осіб похилого віку та військовослужбовців ЗС України що мало систематичний характер. Збройна агресія російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану не стали перешкодами для вчинення вказаних шахрайських дій. Посилаючись на зазначені вище ризики, орган досудового розслідування звертає увагу суду, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачена необхідність встановити високий чи підвищений рівень вірогідності існування відповідних ризиків, а не вимога доводити наявність реального наміру особи вчинити певні дії, здійснити підготовку до їх вчинення, або факт безпосереднього вчинення таких дій після повідомлення про підозру у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вказані обставини значно ускладнюють здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків поза установою пенітенціарної служби України у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть запобігти викладеним вище ризикам, оскільки такі запобіжні заходи не пов`язані із ізоляцією підозрюваного у відповідній кримінально-виконавчій установі. ОСОБА_5 , будучи не обмеженим у пересуванні та засобах комунікації, зможе вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження злочинної діяльності. Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення, необхідно встановити підозрюваному заставу у вигляді 1330 (тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, враховуючи матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_5 та кількість потерпілих понад 400 осіб, які на теперішній час не допитані, зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою, ризики не доведеними. Його підзахисний проходив стажування в компанії з продажу БАДів, та не здійснював жодної протиправної діяльності. ОСОБА_5 має позитивну характеристику, до кримінальної відповідальності не притягався, навчається у м. Харків у Політехничному інституті на 4 курсі за спеціальністю кібербезпека, має тісні соціальні зв`язки. Відтак, вважає за можливе обрати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або пошкодити будь-яку з речей, що має значення для досудового розслідування; здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих та інших підозрюваних; продовжити вчиняти свою протиправну діяльність або ж вчинити нове кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні належним чином було підтверджено наявність всіх зазначених ризиків.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Що стосується посилань захисника підозрюваного на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисника підозрюваного про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або пошкодити будь-яку з речей, що має значення для досудового розслідування; здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих та інших підозрюваних; продовжити вчиняти свою протиправну діяльність або ж вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з характеру вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що достатньою заставою, яка зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, необхідно визначити суму в розмірі 1 500 000 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 червня 2025 року, з альтернативою внесення застави.

Визначити заставу у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Слідчого відділу ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спідкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за межі України чи інші документи, які надають таке право.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Слідчого відділу ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1