Справа № 127/4407/25
Провадження №11-сс/801/146/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника -- адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2025 про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, -

встановив:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Розглянувши клопотання, слідчий суддя частково задовольнив його, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 порушує питання про скасування судового рішення та обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння відносно свого чоловіка - потерпілого ОСОБА_10 , де разом з ним і проживала. Тому застосування відносно ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як мінімум не зможе забезпечити одного з ризиків, як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що зазначені у клопотанні ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4,, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необґрунтовані і невмотивовані, не доведені належними та допустимими доказами. Доводи прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, суд вважає помилковими, з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, вину визнає, співпрацює із слідством, після вчинення правопорушення викликала швидку та надала першу медичну допомогу потерпілому, місце злочину не залишала, потерпілий до неї претензій не має, більш того, поведінка потерпілого спричинила вчинення ОСОБА_11 інкримінованих їй дій.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешт обґрунтований та базується на вимогах ст. ст.176-178,194 КПК України, якими врегульовано порядок, мету і підстави застосування запобіжних заходів.

Слідчий суддя зважив на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України, які дають підстави для переконання, що підозрювана може знищити або сховати будь-яку із речей, які мають значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак прокурором не доведено ризик переховування від органів досудового розслідування.

А також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки тяжкість покарання не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, при цьому враховуючи те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, місце злочину не покидала, сама викликала потерпілому швидку, вину визнає, співпрацює зі слідством, потерпілий претензій не має.

Доводи прокурора щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином невмотивовані .

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту і саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.193, 194, 196, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2025 про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3