Справа № 357/701/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000014 відомості про яке 08.01.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

15.01.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000014 відомості про яке 08.01.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ФОП ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, під час виконання ремонтних робіт Сухоліської гімназії Узинської міської ради Київської області по вул. Лісова, буд. 5, село Сухоліси, Білоцерківського району, Київської області, завищили ціну на використані матеріали та об`єм виконаних робіт, внаслідок чого незаконного заволоділи бюджетними коштами, сума яких встановлюється. Органом досудового розслідування дане кримінальне правопорушення, кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України як привласнення, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинені в умовах воєнного стану. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 15.07.2024 замовником Гуманітарного відділу виконавчого Комітету Узинської міської ради, в особі керівника ОСОБА_5 укладено з виконавцем ФОП ОСОБА_4 договір № 153 «Поточний ремонт сходів Сухоліській гімназії Узинської міської ради Київської області по вул. Лісова, буд. 5, с. Сухоліси, Київської області». Термін виконання робіт до 01.10.2024. За результатами аналізу вказаного договору встановлено, що Гуманітарного відділу виконавчого Комітету Узинської міської ради здійснював розрахунки з ФОП ОСОБА_4 шляхом поетапної оплати виконаних робіт/надання послуг після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт/надання послуг форми КБ-2в, а саме Гуманітарний відділ Узинської МР здійснював перерахунок коштів з рахунку UA0020365 відкритому у ДКСУ м. Київ на рахунок ФОП ОСОБА_4 НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк». Загальна сума по договору складає 157 203,82 грн. В ході вивчення локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 до вказаного договору, який оприлюднено на сайті https://prozorro.gov.ua/, встановлено, що вартість тротуарної плитки, яка використовуватиметься, становить 700 грн. за 1 м.кв. Всього під час ремонту, відповідно до локального кошторису, використано 70 м.кв. тротуарної плитки загальною вартістю 49 039,9 грн. Під час виїзду та візуального огляду сходів Сухоліської гімназії, встановлено, що під час ремонтних робіт використано тротуарну плитку «Старе місто». Ціна тротуарної плитки «Старе місто» на сайті https://prom.ua/ua коливається від 268 грн. до 556 грн. за 1 м. кв. Таким чином, вбачається завищення ціни на використану під час ремонту плитку. Також, в ході візуального огляду встановлено, що фактична площа сходів, де використано тротуарну плитку, становить близько 40 м.кв. При цьому, відповідно до локального кошторису, тротуарної плитки використано 70 м.кв. Тобто, вбачається завищення об?єму проведених будівельних робіт та використаних для цього матеріалів. 13 січня 2025 року на підставі добровільної згоди директора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд Сухоліської гімназії Узинської міської ради Київської області, що розташована за адресою: вул. Лісова, 5, с. Сухоліси Білоцерківського району Київської області. Безпосереднім оглядом являвся навчальний корпус вказаного освітнього закладу, а саме східцевий майданчик з вертикальним переміщенням (пандусом), покриття якого виконано з тротуарної плитки, типу «Старе місто». Вказаний східцевий майданчик з вертикальним переміщенням (пандусом) був облаштований за результатами виконання підрядником ФОП ОСОБА_4 на замовлення Гуманітарного відділу виконавчого Комітету Узинської міської ради, умов договору №153 від 15.07.2024 «Поточний ремонт сходів Сухоліської гімназії Узинської міської ради Київської області по вул. Лісова, буд. 5, с. Сухоліси, Київської області». Крім цього, в ході проведення огляду здійснено демонтаж трьох фрагментів тротуарної плитки, типу «Старе місто» з вказаного майданчика, які поміщено до спеціального пакету з ідентифікуючим номером 007278105, для подальшого проведення судово-експертного дослідження з метою встановлення її вартості. Цього ж дня, тобто 13.01.2024 у порядку ст. 98 КПК України вказану вилучену тротуарну плитку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не прибула, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання у її відсутність, а також в своїй заяві вказала, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши доводи прокурора по даному клопотанню, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №№ 0000014 відомості про яке 08.01.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що 13.01.2024 у порядку ст. 98 КПК України вказану вилучену тротуарну плитку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того в поданому клопотання прокурором доведено, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, для збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, що було вилучене під час проведення огляду, оскільки вилучені речі підлягають огляду з метою отримання та фіксації відомостей підтвердження вчинення кримінального правопорушення, а також в подальшому будуть предметом дослідження відповідних експертних досліджень для підтвердження винуватості осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене та те, що прокурорм доведено в поданому клопотання, що з метою виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, у тому числі запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі чи відчуження вказаного майна з боку їх власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, а також проведення необхідних судових експертиз із майном, а тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про накладення арешту, підлягає задоволенню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п.3, п.1, п4 ч.2ст.167, 170,175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, для арешту тимчасово вилученого майна,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000014 відомості про яке 08.01.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000014 від 08.01.2025 арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 13.01.2025, що є речовими доказами у провадженні, із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме трьох фрагментів тротуарної плитки, типу «Старе місто», що належить Сухоліській гімназії Узинської міської ради Київської області, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Копію направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:ОСОБА_7