Справа № 711/566/25
Номер провадження 1-кп/711/281/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000060 від 13.01.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, депутатом, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 13.01.2025 в невстановлений період часу, перебуваючи по вул. Героїв Дніпра, в місті Черкаси на вулиці знайшов один полімерний згорток із кристалічною речовиною білого кольору. Знайдений один полімерний згорток із кристалічною речовиною білого кольору, за раптовим виниклим умислом на незаконне зберігання психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, незаконно, без мети збуту, зберігав з метою подальшого особистого вживання.

У подальшому ОСОБА_8 , 13.01.2025 близько 12 год. 09 хв., перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Володимира Великого поблизу буд. 29, зупинений працівниками поліції, де під час спілкування повідомив, що має при собі заборонені речовини, та по прибуттю працівників слідчо оперативної групи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, у присутності двох понятих, в ході проведення затримання в порядку ст. 298-2 КПК України, самостійно та добровільно видав працівникам поліції з внутрішньої кишені куртки, один полімерний згорток з вмістом кристалічною речовиною білого кольору, який відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/Д24-25/729-НЗПРАП від 16.01.2025, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР. Маса особливо небезпечної психотропної речовини РVР а наданій речовині становить 0.682 г., яку останній знайшов та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини. Щиро розкаюється в скоєному та просив суворо не карати. Надав наступні покази. 13.01.2025, точний час назвати не може так як не пам`ятає по вул. Героїв Дніпра в місті Черкаси та на вулиці знайшов полімерний згорток з вмістом кристалічної речовини, та розуміючи що у вказаному полімерному згортку може бути психотропна речовина підібрав вказаний полімерний згорток з вмістом одного полімерного згортку з вмістом кристалічної речовини білого кольору, та помістив його до внутрішньої кишені куртки, та в подальшому мав намір вжити вказану речовину. У подальшому близько 12 год. 09 хв., перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Володимира Великого буд. 29, зупинений працівниками поліції, де під час спілкування повідомив, що маю при собі заборонені речовини. В подальшому на місце прибула слідчо оперативна група самостійно видав один полімерний згорток з вмістом кристалічної речовини білого кольору.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини засобу без мети збуту.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, вислухавши думку прокурора, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_9 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який має постійного місця проживання, раніше не судимого, що на спеціальних обліках ОСОБА_9 не перебуває, але з 16.07.2015 року по 27.07.2015 року перебував на лікуванні в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів», є раніше не судимий, одружений, на утриманні має неповнолітніх дітей, не є учасником бойових дій та інвалідом, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує, що вчинене правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Частина перша статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу, виправних робіт, пробаційного нагляду або обмеження волі. Обираючи дану міру покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України покарання у вигляді виправних робіт не застосовується до непрацездатних.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що ОСОБА_9 раніше не судимий, щиро розкаявся, суд призначає йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1591 грн. 80 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 349,368-371, 374,615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути із ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта - висновок № СЕ-19/124-25/729-НЗПРАП від 16.01.2025 в сумі 1591 грн. 80 коп.

Речові докази по справі:

Пакет експертної служби МВС України № 5428546, в якому знаходяться кристалічна речовина білого кольору - PVP, зберігається в камері зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1