Справа № 523/2724/22
Провадження №1-кп/523/458/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

10.03.2025 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів Суворовської окружної прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001756 від 11.12.2021 року, №0000089 від 18.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, дагестанця, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:

-28.02.2023 Одеським Апеляційним судом, за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.186 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.4 КК України,

Встановив:

Судом встановлено, що 08.12.2021 о 10 годині 04 хвилини, ОСОБА_14 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Одеса проспект Князя Володимира Великого (Добровольского) 139, визнав об`єктом свого злочинного умислу майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме жіночі парфуми марки «TRUSSARDI DONNA», які знаходились на полиці торгівельної вітрини вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_14 підійшов до торгівельної вітрини та викрав жіночі парфуми марки «TRUSSARDI DONNA», об`ємом 30 мл., вартістю 1346 гривень 99 копійок, які поклав до правої кишені своєї куртки і пройшовши повз каси, не розрахувався за товар та направився до виходу з магазину. В цей час дії ОСОБА_14 помітила ОСОБА_15 , яка прослідувала за ним, з метою з`ясування наявності у нього неоплаченого товару. При цьому ОСОБА_15 звертаючись до ОСОБА_14 почала вимагати повернути викрадений товар. ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що його дії стали очевидними, проігнорував вимогу ОСОБА_15 , та утримуючи викрадене майно, місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Таким чином, в результаті противоправних дії ОСОБА_14 ТОВ «РУШ» спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1346 гривень 99 копійок.

Окрім того, 27.01.2022 о 20 год. 15 хв. ОСОБА_14 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна прибув до приміщення ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» магазину «Копійка» № 32, розташованого за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 103. Перебуваючи у вищевказаному приміщенні ОСОБА_14 визначив об`єктом своїх злочинних дій майно, яке належить ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», що знаходилось на торгівельній вітрині із алкогольними напоями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_14 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не може йому завадити, підійшов до торгівельної вітрини із алкогольними напоями та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, таємно викрав пляшку коньяку «Shabo», 5 зірок modern collection, об`ємом 0,5 л, вартістю без НДС 260 гривень. Проте, проходячи із викраденим товаром скрізь протикрадіжну рамку система сигналізації спрацювала та дії ОСОБА_14 були викриті охоронцем ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому охоронець висунув вимогу до ОСОБА_14 , щоб останній зупинився та повернув товар. ОСОБА_14 зрозумівши, що його протиправні дії набули відкритого характеру, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, не маючи наміру повертати товар, проігнорував вимогу ОСОБА_16 та з метою утримання товару вибіг з приміщення магазину. ОСОБА_16 вибіг слідом за ОСОБА_14 , та намагаючись його зупинити, схопив ОСОБА_14 за руку, але останній випустив викрадену пляшку на землю та місце вчинення кримінального правопорушення покинув. Таким чином протиправні дії ОСОБА_14 переросли з таємного у відкрите викрадення чужого майна, при цьому сам він виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел до кінця довести не зумів з причин, що не залежать від його волі та свідомості.

Таким чином, ОСОБА_14 намагався відкрито викрасти майно ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», представником якого є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на загальну суму 260 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 , надав суду наступні покази, що 08.12.2021 року, знаходячись в магазині «Ева», за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 139, та намагався таємно викрасти жіночі парфуми «Trssardi Donna», поклав до правої кишені, пройшов повз каси та вийшов з магазину, за ним вибігла якась жінка, та почали кричати щоб він зупинився, він не звертаючи увагу на це, пішов далі не зупиняючись.

Окрім того, 27.01.2022 року, прибув до приміщення «Копійка», за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 103, та намагався таємно викрасти пляшку коньяку «Shabo» 5 зірок, об`ємом 0.5 л, проте виходячи з пляшкою скрізь протикрадіжну рамку, система сигналізації спрацювала та за ним вибіг охоронець, який висунув вимогу, щоб він зупинився та повернув товар, схопивши його за руку, він випустив викрадену пляшку на землю, після чого охоронець його відпустив, та він пішов геть.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_14 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та його захисник, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_14 , за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинена повторно, та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь.

- обґрунтованості обвинувачення

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_14 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_14 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень ОСОБА_14 , передбачав наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_14 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами, суд вважає що цілі покарання будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення та за кримінальне правопорушення, вчинене у співучасті врегульоване ст. 68 КК України.

При призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65, 66, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України (ч. 3 ст. 68 КК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільний позов поданий ТОВ «Копійка» до ОСОБА_14 на суму матеріального збитку у розмірі 260 гривень суд вважає за доцільне задовольнити у повному обсязі та стягнути суму збитку з засудженого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 залишити без змін у вигляді тримання під вартою. Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати піддягають стягненню з засудженого ОСОБА_14 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та призначити покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

-за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, з застосуванням ст. 68 КК України, призначати покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з застосуванням ст. 68 КК України, визначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Одеського Апеляційного суду від 28.02.2023 року, з застосуванням ст. 68 КК України та остаточно призначити, покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) років та 1 (одного) місяця.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_14 , термін його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції редакції Закону №2046-УІІІ від 18.05.2017 року, з 12.10.2020 року по 17.05.2021 року, з 12.01.2022 року по 29.02.2022 року, та з 17.02.2023 року по день набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_14 , - залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні: DVD-R диски з приміщення ТОВ «Копійка»; DVD-R диски з приміщення ТОВ «ОККО-ДРАЙВ»; DVD-R диски з приміщення ТОВ «РУШ» - зберігати в матеріалах справи; дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_14 зберігати в камері речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області; коробку з жіночою парфумованою водою об`ємом 30 мл «Trussardi Donna» - вважати повернутим представнику ТОВ «РУШ»; акумулятор марки «FORSE» вважати повернутим власнику ОСОБА_18 .

Процесуальні витрати у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок за проведення експертного дослідження стягнути з ОСОБА_14 на користь держави.

Цивільний позов поданий ТОВ «Копійка» до ОСОБА_14 на суму матеріального збитку у розмірі 260 гривень суд вважає за доцільне задовольнити у повному обсязі та стягнути суму збитку з засудженого.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та обвинуваченим , а також надати для відома іншим особам та направити до ВП №3 ( Суворовського ВП в м. Одесі) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" Південно міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - для виконання, в межах їх повноважень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1