Справа № 305/2193/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: захисника адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/461/22 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, особи з інвалідністю третьої групи, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.350 КК України та призначено покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_7 35 563 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок, з яких: 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди; 3063,50 (три тисячі шістдесят три) гривні 50 копійок матеріальної шкоди та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, процесуальних витрат, за правову допомогу.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 , 27 вересня 2019 року, близько 11 години 40 хвилин, у селі Розтоки, Рахівського району Закарпатської області, на території дворогосподарства будинку №163, під час огляду працівниками комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради вказаного житлового будинку, до якого був залучений Розтоківський сільський голова, ОСОБА_7 , який є службовою особою місцевого самоврядування та виконував свої службові обов`язки, у ході словесної суперечки, умисно, кулаком правої руки завдав останньому один удар у обличчя з правого боку, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді травматичного подвійного перелому кута нижньої щелепи справа та тіла зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_7 просить вирок скасувати в частині звільнення від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, тобто з застосуванням ст.75 та ст.76 КК України скасувати за м`якістю. В частині часткового задоволення цивільного позову змінити та задовольнити в цілій частині цивільний позов та стягнути з ОСОБА_8 на його користь 50 тисяч гривень моральної шкоди та матеріальну шкоду в розмірі 60 910 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника адвоката - ОСОБА_5 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілої сторони, обвинуваченого, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченої, не ґрунтуються на матеріалах даного кримінального провадження та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 було вчинено 27 вересня 2019 року, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 у період з 2019 по 06.03.2025 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 350 КК України.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що на час апеляційного розгляду закінчився встановлений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 350 КК України.

Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою, у зв`язку із чим необхідна згода на звільнення особи від кримінальної відповідальності, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Оскільки відсутня така згода обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд зобов`язаний звільнити особу від призначеного покарання за ч. 2 ст. 350 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.350 КК України, - змінити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 350 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді