Справа № 686/9447/25
Провадження № 1-кс/686/3518/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , перекладача - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської республіки, громадянина Республіки Азербайджан, зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000559,

встановив:

08.04.2025 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з начальником відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, строком на 60 діб, не визначаючи розмір застави, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000559 від 05.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, тобто, у період часу з 24.02.2022 по 05.04.2025 на території України було запроваджено та діяв воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 05.04.2025 року, точний час в ході розслідування наразі не встановлено, в ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), ОСОБА_9 (далі ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 (далі ОСОБА_10 ), які діяли за попередньою змовою групою осіб, виник протиправний умисел направлений на отримання від ОСОБА_11 (далі ОСОБА_11 ) грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, що відповідно до курсу іноземних валют Національного банку України станом на 05.04.2025 становить 41,3426 грн. за один долар США, тобто 826 852 грн., для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто так для званого «общака».

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Хмельницькому, 05.04.2025 близько 17 год., зателефонував на мобільний номер ОСОБА_11 та представився чоловіком на првізвисько «Орхан» та висловив вимогу ОСОБА_11 в необхідності зустрітися з останнім біля закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому, на що ОСОБА_11 вимушено погодився.

В подальшому 05.04.2025 близько 18 год., з метою реалізацію свого вищеописаного протиправного умислу, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, а також ОСОБА_12 та невідомий на даний час чоловік на прізвисько прізвисько « ОСОБА_13 », зустрілись із ОСОБА_11 , біля закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому. Під час зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 висунули ОСОБА_11 вимогу у надані їм грошових коштів в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака».

На вказану вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не погодився та відмовився надавати останнім будь-які грошові кошти, оскільки він немає ніякого відношення до осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, а також немає боргових зобов`язань ними.

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на отримання грошових коштів в сумі 20 000 доларів США від ОСОБА_11 шляхом вимагання, стали погрожувати йому застосуванням фізичної сили та наказали ОСОБА_11 сісти в автомобіль, а саме: «Daewoo Nexia» номерний знак не встановлено, на що останній побоюючись за своє життя та здоров`я вимушено погодився. Разом із ОСОБА_11 , до салону автомобіля на заднє сидіння сіли ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , чоловік на прізвисько « ОСОБА_13 » сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля та за вказівкою ОСОБА_6 направились в сторону заводу «Катіон», а ОСОБА_12 пішов у невідомому напрямку.

Перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно, із застосуванням погроз фізичною розправою, висунули вимогу ОСОБА_11 надати їм протягом трьох днів грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака» однак ОСОБА_11 весь час відмовлявся, повідомляючи останнім, оскільки він немає ніякого відношення до осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, які перебувають у місцях позбавлення волі, а також немає боргових зобов`язань ними, а також що у нього немає такої суми грошових коштів.

Після того як чоловік на прізвисько « ОСОБА_13 » вийшов із автомобіля в районі заводу «Катіон», ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_11 повернулись до закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому.

Перебуваючи біля вказаного закладу громадського харчування «Pasha Kebab», ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову стали вимагати у ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака» та стали вимагати у ОСОБА_11 , надати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , однак ОСОБА_11 відмовився виконувати протиправні вимоги останніх.

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_11 поїхати до кафе «Буфет», що по вул. Івана Франка, 12, у м. Хмельницькому, щоб продовжити розмову, а ОСОБА_15 побоюючись за своє життя та здоров`я погодився на їх пропозицію та на своєму автомобілі марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 направився за вказаною адресою.

Перебуваючи біля кафе «Буфет», що по вул. Івана Франка, 12, у м. Хмельницькому, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в черговий раз стали вимагати у ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, а також надати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але ОСОБА_14 в черговий раз відмовив.

Тоді, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_11 на його автомобілі марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 поїхати у кафе «Край», що за межами міста Хмельницького, для зустрічі із чоловіком на ім`я « ОСОБА_16 » для вирішення питання щодо відмови ОСОБА_11 сплачувати грошові кошти в сумі 20 000 доларів США або залишати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , на що ОСОБА_11 побоюючись за своє життя та здоров`я, під діє погроз застосування фізичною розправою з боку останній вимушено погодився.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 с. 189 КК України, тобто вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_11 , обмеження його прав, свобод та законних інтересів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які близько 19 год., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , рухаючись автодорогою по вул. Вінницьке шосе напрямку виїзду із міста Хмельницького, вирішили незаконно заволодіти вказаним автомобілем марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи за межами міста Хмельницького із координатами 49°25'04.5"N 27°04'39.0"E, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_11 зупинитися на узбіччі дороги, що останні і зробив. В подальшому ОСОБА_6 став вимагати від ОСОБА_11 надати йому ключі від свого автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але останній відмовився.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння автомобілем марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вийшов із салону автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та підійшов до дверей водія, відчинив їх та кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока ОСОБА_11 та став вимагати в нього віддати йому ключі від автомобіля та вийти з нього, однак ОСОБА_11 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_9 .

Тоді, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_11 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 тримаючи у правій руці невідомий травматичний пістолет здійснив один постріл в стопу правої ноги та один постріл в стегно правої ноги ОСОБА_11 .

Таким чином, подолавши опір ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_11 , застосовуючи фізичну силу витягнули потерпілого із салону вищевказаного автомобіля та кинули на узбіччя дороги, при цьому нанісши йому ще декілька ударів ногами та руками по корпусу тіла та голові, після чого заволоділи ключами від автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , сіли у нього та втекли із місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 с. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою та застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які близько 19 год., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , рухаючись автодорогою по вул. Вінницьке шосе напрямку виїзду із міста Хмельницького, під час введеного в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №1202-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вирішили здійснити напад на ОСОБА_11 , з метою заволодіння його майном.

З метою реалізації свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 , перебуваючи за межами міста Хмельницького із координатами 49°25'04.5"N 27°04'39.0"E, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_11 зупинитися на узбіччі дороги, що останні і зробив. В подальшому ОСОБА_6 став вимагати від ОСОБА_11 надати йому ключі від свого автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але останній відмовився.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння майном потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вийшов із салону автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та підійшов до дверей водія, відчинив їх та кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока ОСОБА_11 та став вимагати в нього віддати йому ключі від автомобіля та вийти з нього, однак ОСОБА_11 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_9 .

Тоді, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 тримаючи у правій руці невідомий травматичний пістолет здійснив один постріл в стопу правої ноги та один постріл в стегно правої ноги ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, застосовуючи фізичну силу витягнули потерпілого із салону вищевказаного автомобіля та кинули на узбіччя дороги, при цьому нанісши йому ще декілька ударів ногами та руками по корпусу тіла та голові від яких ОСОБА_17 втратив свідомість, після чого заволоділи ключами від автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , а також барсеткою ОСОБА_17 у якій знаходились два мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Poco M5» в якому знаходилась сім-картка для доступу в інтернет та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11S» із номером телефону НОМЕР_2 , ключі від складу, закордонний та звичайний паспорт громадянина Азербйджану на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення водія Азербайджану на моє ім`я, посвідки на проживання в Україні та Румунії, 3 банківські картки «Приватбанк», три банківські картки «А-банк», страхові поліси, після чого сіли в автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та втекли із місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 с. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану. »

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000559, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

В межах даного кримінального провадження 06.04.2025 р. о 10 год. 25 хв. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України.

06.04.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, санкції яких визначають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, від 7 до 12 років з конфіскацією майна та від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, відповідно, тобто, згідно зі ст.12 КК України, злочини передбачені ч.4 ст.187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України класифікуються як особливо тяжкі.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця події від 05.04.2025, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05.04.2025, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 06.04.2025, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2025, протокол огляду речей від 05.04.2025, протоколи допитів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 06.04.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.04.2025 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на покази свідків та потерпілого з метою зміни останніми показів. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатися вплинути на потерпілого ОСОБА_11 , з метою відмови ним від наданих раніше показів, або зміни їх в сторону виправдання ОСОБА_6 . Вказаний вплив може виражатися у формі підкупу потерпілого, його залякування, погрозами фізичною розправою йому особисто чи членам родини або майна, умовлянь тощо.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, не має постійного місця проживання на території України, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та потерпілого.

Разом з тим, розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначається, оскільки під час розгляду клопотання та дослідження матеріалів справи у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , у відношенні до потерпілого ОСОБА_11 , своїми протиправними діями вчинив насильство.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 30.05.2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30 травня 2025 року включно.

Ухвала діє до 30 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя