ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Питель-Тьолушкіної В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Корченко О.Я.,

прокурора Немирівського Р.Ю.,

представника органу пробації Сабуняка Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області подання Фастівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 16.01.2024 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

Орган з питань пробації звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024(далі за текстом -Закон № 3886-ІХ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Макарівського районного суду Київської області від 16.01.2024.

Представник органу з питань пробації в судовому засіданні підтримав подання та просив привести вирок у відповідність.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь та вважав за необхідне привести вирок у відповідність до Закону.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, тому числі, пунктами 13 частини першої статті 537цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якимст. 51 КУпАПвикладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХПодаткового кодексу Україниякщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року. Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 становили 2102 грн

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченогост. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний вст.51 КУпАП(дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 судимий 16.01.2024р. вироком Макарівського районного суду Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ст. 70, 75, 76 КК України до 2років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Цим же вироком ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК Україн у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України

Згідно вироку ОСОБА_1 вчинив 02.10.2020 року крадіжку (ч.2 ст. 185 КК України) на суму 844.75 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки (2102.00 грн), тобто вчинене ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час та особа підлягає звільненню від відбуття покарання за цим злочином.

Крім того, цим же вироком ОСОБА_1 засуджений за вчинення 03.10.2020 шахрайства з ознакою повторності ( ч.2 ст. 190 КК України), на суму 3125.00 грн., яка перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння (2102.00 грн), тобто є кримінально- караним та відповідно декриміналізації не підлягає.

Разом з тим, у зв`язку із декриміналізацією епізоду злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який вчинений ОСОБА_1 до вчинення шахрайства ( ч.2 ст. 190 КК України), підлягає виключенню при кваліфікації його дій за вчинення шахрайства ознака повторності,а також підлягає виключенню із даного вироку посилання на ст.70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та ОСОБА_1 слід вважати засудженим за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Фастівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області - задовольнити.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 16.01.2024 щодо ОСОБА_1 привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р. а саме:

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, призначеного йому даним вироком у зв`язку з усуненням караності діяння. Виключити із вироку посилання наст.70 КК Українита ОСОБА_1 слід вважати засудженим за цим вироком за ч.1ст.190 КК України до 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

В іншій частині вирок залишається незмінним.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя В.Л. Питель-Тьолушкіна