Справа № 487/8962/24
Провадження № 1-кс/487/2164/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотаннястаршого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025 року старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просив Продовжити строк застосування у кримінальному провадженні №0000157 щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, строком на 60 днів.

Дане клопотання мотивоване тим, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк до дванадцяти років, дані про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 є лише тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Даних, які б вказували на неможливість обрання стосовно ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, в ході досудового розслідування не встановлено. Отже, у відповідності до ч. 4 ст. 189 КПК України у кримінальному провадженні наявні підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваномуОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час звернувся захисник ОСОБА_5 , посилаючись на те, що такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою та відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що даний запобіжний захід є занадто суворим.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000157 від 09.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, ОСОБА_4 організував використання завідомо підроблених офіційних документів.

Так, ОСОБА_4 у період з 24.07.2024 року по 09.09.2024 діючи за попередньою змово з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, використали завідомо підроблені офіційні документи, а саме державні акти на право приватної власності на землю І-ХС №033381 від 11 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №227, а також державні акти серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 організував заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області загальною вартістю 17 022 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах.

ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 022 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

20.02.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України. 20.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою та доданими до неї завіреними належним чином копіями документів Тягинської сільської військової адміністрації від 09.10.2024 щодо незаконного оформлення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008; показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.11.2024 проведеного у Великоолександрівському ЦНАП; показами свідка ОСОБА_18 ; листом обласного архіву Херсонської області; протоколом обшуку 28.11.2024 проведеного за місцем мешкання ОСОБА_17 ; листом ЦНАП Херсонської міської ради від 21.01.2025; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.01.2025; листом Білозерського ЦНАП від 03.01.2025; листом Державного архіву Херсонської області від 07.01.2025; показами начальника Білозерського ЦНАП ОСОБА_19 ; показами свідка ОСОБА_13 , протоколом від 28.11.2024 впізнання по фотознімках проведеного за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом від 19.12.2024 слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 , додатковими показами свідка ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту від 06.02.2025 за участі ОСОБА_12 , протоколом впізнання від 06.02.2025, показами свідка ОСОБА_15 , показами свідка ОСОБА_14 , протоколом впізнання від 12.02.2025, показами свідка ОСОБА_11 , протоколом проведеного зі свідком ОСОБА_11 , висновками судових земельних оціночних експертиз.

20.02.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

21.02.2025 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 6 056 000 грн. строком до 20.04.2025 включно.

12.03.2025 ухвалою Миколаївського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційних скарг прокурора та захисника залишено без задоволення, а ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 без змін.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 02.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 20.05.2025.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України, окрім цього, ОСОБА_4 може вплинути на свідків у провадженні, з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень, а також вчините інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим виникла необхідність щодо вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, одружений, має повнолітню дитину, мати похилого віку, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому з урахуванням суспільної небезпеки злочину слідчий суддя вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.

Щодо клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В ході розгляду даного клопотання слідчим суддею не встановлено вагомих нових обставин для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий.

Притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності вперше, наявність постійного місця проживання та сім`ї, заявлених ризиків не зменшують.

Захисником підозрюваного не надано належних обґрунтувань та доказів, які б спростовували висновки при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави або підтверджували закінчення існування ризиків, які стали підставою для обрання підозрюваному вказаного запобіжного заходу.

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

З вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 20 травня 2025 року включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, оскільки застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 20.05.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1