справа № 235/4679/24
№ провадження 1-кп/208/522/25
ВИРОК

Іменем України

02 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 13 квітня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немаючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального Акту від 06.06.2024 року під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді начальника медичного пункту 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за N?576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України N?622 від 21 серпня 1998 року, з метою придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, на початку січня 2024 року під час евакуації поранених військових з м. Часів Яр, Бахмутського району Донецької області знайшов автомат, який є ручною бойовою нарізною вогнепальною зброєю калібру - 5,45 мм. Автоматом Калашникова АК-74 з серійним номером НОМЕР_2 промислового виробництва 1979 року, патрони калібру 5,45х39 мм. у кількості 90 штук, та дві осколкові ручні гранати: M67, DMS1A2, та два запали типу M213, DM823 які останній в подальшому переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 де зберігав їх до 12 квітня 2024 року. Далі, 12 квітня 2024 року старший лейтенант медичної служби ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, переніс бойову нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм, автомат Калашникова АК-74 з серійним номером НОМЕР_2 промислового виробництва 1979 року, патрони калібру 5.45?39 мм. у кількості 90 штук, та дві осколкові ручні гранати: M67, DM51A2, та дві запали типу М213, DM823, до автомобіля марки «DODGE» моделі «Jornev» державний номер НОМЕР_3 , та в подальшому здійснив їх переміщення до блокпосту «3С006», який знаходиться між Донецькою та Дніпропетровською областю та розташований у Покровському районі, Донецької області, де був зупинений працівниками поліції, які виявили в вказану зброю в ході огляду та протиправні дії ОСОБА_5 були припинені.

06.06.2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000301 від 13 квітня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили основне покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Вважають за можливе, остаточне покарання призначити на підставі ст. 58 КК України, замінивши його на 2 роки службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням.

Питання щодо речових доказів визначити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06.06.2024 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у вигляді двох років позбавлення волі, замінивши його у відповідності до ст. 58 КК України на покарання у вигляді 2 років службового обмеження із відрахуванням 20% з суми грошового забезпечення в дохід держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням у розмірі 11359,20 грн.

Після набуття даним вироком законної сили, речові докази: дві одиниці магазину до автомату та спец-пакет PSP 2076753 з речовими доказами, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області знищити; автомат АК-74 з серійним номером N?659484 промислового виробництва 1979 року, магазин, прот. кан. ствола, 85 патронів. 2 гільзи, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області передати військовій частині НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1