Номер провадження:1-в/521/1392/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуй, Чуйського району, Р. Киргистан, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

18.03.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна,

відповідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно ОСОБА_4 , посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, відносно засудженого.

Представник ДУ «ОВК №14» просив задовольнити клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, відносно засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, суд приходить до висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 засуджений 18.03.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, відповідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання - 17.04.2020 року, кінець строку - 17.04.2025 року.

До ДУ «ОВК №14» засуджений ОСОБА_4 прибув 07.05.2021 р. з ДУ «Одеський слідчий ізолятор». За весь період перебування в установі виконання покарань, відповідно до основних вимог ст. 102 КВК України, мав порушення встановленого порядку, відповідно ч.14 ст. 134 КВК України визнається таким, що стягнень не має. До засудженого застововувалися заходи заохочення у відповідності з порядком, встановленим ст. 131 КВК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений дбайливо ставиться до майна колонії і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, суворо дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці, в установі офіційно працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, залучається до суспільно корисної праці за загальним правилом (ст. 118 КВК України). Приймає участь у проведення соціально-виховних заходів, що створює у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Дотримується санітарно-гігієнічних норм.

Комісією установи було розглянуто матеріали стосовно засудженого та зроблено висновок щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

З метою виявлення факторів, що спричинили протиправну поведінку засудженого ОСОБА_4 формування актуальних цілей соціально - виховної роботи із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Станом на день розгляду справи про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, засуджений відбув визначену п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України частину покарання.

Відповідно до п. 1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення, а тому суд вважає за можливе звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18.03.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, та відповідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна - звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1