Дата документу 11.03.2025Справа № 554/3177/25
Провадження № 1-кс/554/3849/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 08.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СД Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000124 від 08.03.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, 07.03.2025 року під час огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості по вул. Огнівська, 14, у м. Полтава, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено згорток в ізоляційній стрічці червоного кольору, ймовірно в середині з наркотичною речовиною.

У подальшому, 07.03.2025 року в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості по вул. Огнівська, 14, у м. Полтава, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «X», у корпусі білого кольору, IMEI: 1) НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 та запаковано до паперового спец.пакету НПУ з відповідними підписами та написами.

Дізнавачем СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області рядовим поліції ОСОБА_4 08.03.2025 року винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Iphone» моделі «X», у корпусі білого кольору, IMEI: 1) НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 .

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Iphone» моделі «X», у корпусі білого кольору, IMEI: 1) НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 , являється предметом кримінального проступку, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, він був вилучений.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду від 07.03.2025 мобільний телефон марки «Iphone» моделі «X», у корпусі білого кольору, IMEI: 1) НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.

Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «X», у корпусі білого кольору, IMEI: 1) НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 зберігати в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2 б.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1