УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №366/3618/24

Провадження №1-кс/366/435/24

23 грудня 2024 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000848 від 19.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.246 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зимовище Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді в рамках зазначеного кримінального провадження з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000818 від 19.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи, що самостійно він не має фізичної можливості реалізувати свій злочинний умисел, але бажаючи його реалізації, до злочинної діяльності якої було залучено ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким за фактичної відсутності спеціального дозволу на здійснення порубки обумовив про необхідність виконати роботи з порубки дерев в межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, 24 жовтня 2024 року в невстановлений попередньо досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебуваючи на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556, в лісозахисній смузі, що розташована в безпосередній близькості із вказаною земельною ділянкою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, тобто без передбаченого законом дозволу (лісорубним квитком, ордером), який засвідчує законність здійснення порубки, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів бензопилок невстановленої марки, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» здійснили незаконну порубку 49 сиророслих дерев породи осика до ступеню припинення їх росту, шляхом їх повного відокремлення від кореня способом спилювання та викорчовування.

Внаслідок незаконної порубки дерев, а саме: 49 сиророслих дерев породи осика діаметрами: 40 см., 47 см., 42 см., 43 см., 46 см., 34 см., 25 см., 30 см., 42 см., 33 см., 37 см., 21 см., 28 см., 22 см., 35 см., 31 см., 36 см., 35 см., 25 см., 30 см., 33 см., 35 см., 29 см., 29 см., 38 см., 39 см., 34 см., 36 см., 46 см., 42 см., 44 см., 38 см., 43 см., 31 см., 40 см., 29 см., 52 см., 48 см., 24 см., 50 см., 40 см., 31 см., 25 см., 31 см., 27 см., 39 см., 42 см., 33 см., 33 см., - вчиненої за попередньою змовою групою осіб у складі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в лісозахисній смузі, що розташована на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556 межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та розрахунку, завдано матеріальної шкоди державі в особі Іванківської об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області на загальну суму 523 880 грн 41 коп., що в шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Окрім того, 19.12.2024, ОСОБА_5 маючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з метою здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи, що самостійно він не має фізичної можливості реалізувати свій злочинний умисел, але бажаючи його реалізації, до злочинної діяльності якої було залучено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким за фактичної відсутності спеціального дозволу на здійснення порубки обумовив про необхідність виконати роботи з порубки дерев на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9359117, 29.5909573, що розташована на земельній ділянці Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, 19.12.2024, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9359117, 29.5909573, в межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, тобто без передбаченого законом дозволу (лісорубним квитком, ордером), який засвідчує законність здійснення порубки, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів бензопилок невстановленої марки, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» здійснили незаконну порубку 62 сиророслих дерев породи осика до ступеню припинення їх росту, шляхом їх повного відокремлення від кореня способом спилювання.

Внаслідок незаконної порубки дерев, а саме: 62 сиророслих дерев породи осика діаметрами: діаметром 36 см., 23 см., 20 см., 40 см., 30 см., 40 см., 34 см., 27 см., 28 см., 25 см., 26 см., 28 см., 27 см., 26 см., 28 см., 29 см., 25 см., 25 см., 28 см., 33 см., 51 см., 32 см., 30 см., 26 см., 34 см., 22 см., 18 см., 18 см., 11 см., 18 см., 15 см., 21 см., 17 см., 13 см., 8 см., 36 см., 36 см., 28 см., 19 см., 24 см., 20 см., 21 см., 21 см., 24 см., 18 см., 23 см., 23 см., 15 см., 18 см., 23 см., 11 см., 18 см., 30 см., 24 см., 18 см., 32 см., 33 см., 36 см., 33 см., 26 см., 30 см., 24 см., вчиненої за попередньою змовою групою осіб у складі з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в лісозахисній смузі, що розташована на ділянці місцевості за координатами

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вишгородським районним управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування, в кримінальному провадженні за № 0000818 від 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

19.12.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.12.2024 слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 за погодженням 3 прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 відповідно до ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 246 КК України, яке з дотриманням вимог ст. 278 КПК України, цього ж дня, тобто 20.12.2024 вручено ОСОБА_9 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_11 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зимовище Київської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- рапортом оперуповноваженого ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до якого останнім встановлено те, що групою осіб вчиняються незаконні порубки лісу та подальша реалізація пиломатеріалів на території Вишгородського району, Київської області;

-протоколом про результати здійснення оперативно-технічних заходів, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.07.2024, протоколом про результати здійснення оперативно-технічних заходів, а саме: зняття інформації з електронних комунікацій мереж від 10.07.2024, відповідно до яких зафіксовано факт вчинення кримінальних правопорушень проти довкіля, безпосередньо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України;

-протоколом огляду місця події від 10.10.2024, протоколом огляду місця події від 11.10.2024, протоколом огляду місця події від 14.10.2024,

-протоколом огляду місця події від 18.10.2024,

-протоколом огляду місця події від 31.10.2024 відповідно в ході проведення яких виявлено та зафіксовано факт незаконної порубки деревини;

-протоколом огляду місця події від 19.12.2024,

-протоколами огляду від 19.12.2024, в ході проведення яких зафіксовано факт незаконної порубки деревини, знаряддя вчиненого злочину та особу, яка безпосередньо здійснювала незаконну порубку;

-протоколами обшуків, від 19.12.2024;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України ОСОБА_5 , від 19.12.2024;

-та іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування. та іншими доказами в їх сукупності.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

А відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, у тому числі здійснюючи стосовно останніх насильницькі дії, оскільки останні надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Варто зауважити, що потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні, не допитані безпосередньо в суді та їх покази містять істотне значення в даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може умовляннями та/або погрозами переконати останніх давати неправдиві покази щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 на думку органу досудового розслідування може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на момент повідомлення про підозру та звернення до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу, останній не має достатнього рівня заробітку для проживання, тим самим в останнього відсутні законні джерела доходів до існування.

Окрім того, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, що свідчить про схильність останнього до продовження своєї злочинної діяльності.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду, та не можливе виходячи з того, що підозрюваний ОСОБА_5 не має достатнього рівня заробітку для проживання, тим самим в останнього відсутні джерела доходів та він не матиме реальної можливості внести грошові кошти з метою забезпечення останнім покладених на нього обов`язків.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а також те, що на даний час існують ризики, які дають достатні підстави звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що з метою запобігання вищеперерахованим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_5 необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання, однак зазначив, що ще нічого не доведено, та можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому, відносно нього може бути застосований такий запобіжний захід як домашній арешт.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням доводів клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне, що в провадженні СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000818, внесене в ЄРДР 19.06.2024 за ч. 4 ст. 246 КК України за наведених вище в цій ухвалі обставин.

19.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

З огляду на долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно до вимог статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як домашній арешт в нічний період доби (пункти 1, 3 частини першої статті 177 КПК України), і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, зокрема, зважаючи на обставини кримінального правопорушення.

Врахувавши наявність обставин, які підтверджують доводи прокурора, про наявність ризиків, передбачених пунктом 1,3,5 частини першої статті 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, як це передбачено статтею 181 КПК України, та покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 199, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю та заборонити останньому у межах строку досудового розслідування, а саме до 20 лютого 2025 року, цілодобово залишати нинішнє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом слідчого, прокурора, суду, перебування в органах досудового слідства, суду й участі в слідчих та процесуальних діях в кримінальному провадженні.

На підставі статті 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 :

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

не виїжджати за межі с.Станішівка, Вишгородського району, Київської області без дозволу слідчого, прокурора;.

Зобов`язати уповноважений орган Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28 грудня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1