Справа № 752/9257/24
Провадження по справі № 1-кс/752/852/25
У Х В А Л А

іменем України

"24" січня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

власника майна - ОСОБА_4 ,

встановив:

22 січня 2025 року засобами поштового зв`язку до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024, яке вилучено 17.01.2025 під час обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що вилучене в ході обшуку майно та документи відповідають критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості, що підтверджують наявність, обсяг та вартість виконаних робіт за договорами підряду, можливе завищення цін у кошторисній документації, фактичне виконання будівельних робіт, а також інші порушення, пов`язані з використанням бюджетних коштів. Також прокурор вказував на те, що під час проведення обшуку слідчий не мав можливості самостійно вилучити інформацію, яка містилася вилучених мобільному телефоні та ноутбуку. На даний час у органу досудового розслідування є необхідність у дослідженні вилученої документації, мобільного телефону та ноутбуку, з метою виявлення інформації, яка у них міститься та яка може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Клопотання про арешт майна підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що обшук був проведений з порушенням вимог КПК України, оскільки слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення електронних носіїв інформації. Крім того, після відшукання ноутбуку та мобільного телефону, слідчому надано доступ до них. Тому, слідчий мав можливість оглянути та вилучити всю наявну у мобільному телефоні і ноутбуку інформацію шляхом копіювання для подальшого використання під час здійснення досудового розслідування. Також ОСОБА_4 зазначив, що ноутбук марки «Victus DIS» S/N: 5CD2381YVP, чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, був придбаний та належить на праві власності його дружині ОСОБА_5 , яка жодним чином не причетна до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку власника майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024 щодо заволодіння службовими особами Комунального об`єднання «Київзеленбуд» за попередньою змовою з керівниками підконтрольних підрядних організацій: ТОВ «РЕГІОН 11», ТОВ "БОБКЕТРЕНТ", ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА ФІРМА «ДІАМАНТ», ПП «РІАЛБУД», ТОВ «ДСЗ», ТОВ "ЕКО КОМПАНІ СЕРВІС", службовими особами Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) бюджетними коштами під час проведення державних закупівель на проведення робіт з капітального ремонту та реконструкції парків, зон відпочинку тощо, шляхом внесення завідомо неправдивої інформації до актів приймання виконаних будівельних робіт щодо цін, матеріалів та об`ємів виконаних робіт, в умовах воєнного стану.

17 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 8; зведений кошторисний розрахунок вартості об?єкта будівництва парку «Орлятко» на 2 арк., об`єми виконаних робіт парку «Нивки» на 2 арк.; ноутбук марки «Victus DIS» S/N: 5CD2381YVP, чорного кольору із зарядним пристроєм до нього.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 17.01.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування та необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що документи та мобільний телефон, на арешті яких наполягає прокурор, які вилучено за місцем проживання ОСОБА_4 , є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені, а саме щодо заволодіння службовими особами Комунального об`єднання «Київзеленбуд» за попередньою змовою з керівниками підконтрольних підрядних організацій: ТОВ «РЕГІОН 11», ТОВ "БОБКЕТРЕНТ", ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА ФІРМА «ДІАМАНТ», ПП «РІАЛБУД», ТОВ «ДСЗ», ТОВ "ЕКО КОМПАНІ СЕРВІС", службовими особами Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) бюджетними коштами під час проведення державних закупівель на проведення робіт з капітального ремонту та реконструкції парків, зон відпочинку тощо, шляхом внесення завідомо неправдивої інформації до актів приймання виконаних будівельних робіт щодо цін, матеріалів та об`ємів виконаних робіт, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є ОСОБА_4 , можлива причетність якого до вчинення кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не накладання арешту на мобільний телефон та флеш носій може призвести до знищення, приховування, спотворення інформації, яка на них міститься.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилученні за наслідками обшуку документи та мобільний телефон можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність їх дослідження, враховуючи існування ризиків знищення, приховування або втрати майна, у тому числі відомостей, що вони містять/можуть містити, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна стосовно вилучених в ході обшуку мобільного телефону та документів, про що заявлено прокурором у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ними.

Щодо вимог клопотання прокурора в частині накладення арешту на ноутбук марки «Victus DIS» S/N: 5CD2381YVP, чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В ході розгляду клопотання ОСОБА_4 наголошував на тому, що вищезазначений ноутбук належить його дружині ОСОБА_5 , яка не має жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Слідчий, у постанові слідчого про визнання речовими доказами від 17.01.2025, не зазначив, яким саме критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, відповідає вилучений ноутбук його дружини. Таких критеріїв наведено і прокурором у клопотанні про арешт майна.

Так, з копії видаткової накладної № 111 від 14.11.2024 встановлено, ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 придбала у ФОП ОСОБА_7 ноутбук HP Victus 15-fa0031dx, SN: 5СВ2381YVP за 20000 грн.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування не встановлена, та прокурором в ході розгляду клопотання не доведена.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в ході розгляду клопотання знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_5 вилученого ноутбуку HP Victus 15-fa0031dx, SN: 5СВ2381YVP.

Факт того, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 ноутбук належить йому на праві власності та містить інформацію, яка може бути використана як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в ході розгляду клопотання прокурором не доведено.

Тому, враховуючи принципи змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, передбачені ст. 22 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для визнання ноутбуку HP Victus 15-fa0031dx, SN: 5СВ2381YVP, який належить ОСОБА_5 речовим доказом у слідчого не було. За вказаних обставин враховуючи відсутність будь-якого обґрунтування щодо відповідності вилученого ноутбуку критеріям речового доказу згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для арешту зазначеного майна. За таких обставин, клопотання про арешт в цій частині є таким, що не підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024, яке вилучено 17.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон IPhone 8;

- зведений кошторисний розрахунок вартості об?єкта будівництва парку «Орлятко» на 2 арк., об`єми виконаних робіт парку «Нивки» на 2 арк.

У задоволенні інших вимоги клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.01.2025 о 17 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1