Справа №366/3618/24
Провадження №1-кс/366/461/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селище Іванків клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000818, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт у кримінальному провадженні №0000818 від 19.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, на зазначене у клопотанні майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Redmi Note 8T» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картами, за номерами: « НОМЕР_5 » та « НОМЕР_6 », в чохлі чорного кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP31869002.

Клопотання мотивоване тим, що до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Вишгородського РУП про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів по розшуковій справі № 28/01/68-2024 від 14.02.2024 встановлено, що групою осіб вчиняються незаконні порубки лісу та подальша реалізація пиломатеріалу на території Вишгородського району Київської області, чим лісокористувачам спричиняються тяжкі наслідки.

19.06.2024 відомості за цим рапортом внесені в ЄРДР.

19.12.2024 в ході затримання ОСОБА_5 особистий обшук останнього не проводився, оскільки останній добровільно видав працівникам поліції в присутності 2-х понятих наявні в останнього при собі речі, а саме власний мобільний телефон марки «Redmi Note 8T» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картами, за номерами: « НОМЕР_5 » та « НОМЕР_6 », в чохлі чорного кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP31869002.

Крім того, варто відзначити, що в ході досудового розслідування, зазначені вилучені речі під час огляду, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України визнано речовими доказами, про що слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області винесено відповідну постанову.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке буде накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, після проведення додаткових оглядів вищевказаних речей, які підтверджують факт вчинення злочину, та можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні.

Прокурор стверджує, що метою накладення арешту на вилучені речі, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, а також запобігання спробам їх знищення.

2. Позиції сторін

2.1 Позиція сторони, яка звернулась з клопотанням

Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити.

2.2 позиція представника особи, у якої тимчасово вилучено майно

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про розгляд клопотання без його участі, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи це тим, що підстави для накладення арешту відсутні.

3. Встановлені обставини кримінального провадження

Слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000818, внесене в ЄРДР 19.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за фактом отримання інформації про те, що групою осіб вчиняються незаконні порубки лісу та подальша реалізація пиломатеріалу на території Вишгородського району Київської області, чим лісокористувачам спричиняються тяжкі наслідки.

18.06.2024 до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Вишгородського РУП про те, що в ході проведення оперативно-технічних заходів по оперативно-розшуковій справі № 28/01/68/2024цт від 14.02.2024 встановлено, що групою осіб вчиняються незаконні порубки лісу та подальша реалізація пиломатеріалу на території Вишгородського району Київської області, чим лісокористувачам спричиняються тяжкі наслідки.

На виконання доручення слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні від 20.06.2024 про встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування, старшим оперуповноваженим ОСОБА_8 подано рапорт, зміст якого зводиться до того, що причетними до кримінального правопорушення є:

ОСОБА_5 (здійснює керівництво злочинною групою, відповідає за розподіл грошових коштів від незаконної порубки лісу);

ОСОБА_9 (організовує вирубку дерев на місцях за вказівкою ОСОБА_5 );

ОСОБА_10 (відповідає за перевезення незаконно зрубаних дерев та є водієм автомобіля марки КАМАЗ з реєстраційним номером НОМЕР_7 , за допомогою якого деревина перевозиться);

ОСОБА_11 (вальщик дерев, перевозить інших працівників на ділянки вирубки лісу);

ОСОБА_12 (організовує робочу силу на лісопилці);

ОСОБА_13 (сповіщає керівника групи ОСОБА_5 про позапланові перевірки, рейди тощо, надає, підшуковує та реалізовує ОСОБА_5 незаконно зрубану деревину для її подальшого перепродажу за більш високою ціною);

ОСОБА_14 (здійснює безпосередню закупку для подальшого перепродажу незаконно зрубаної деревини)

10.10.2024 в період з 16 год. 30 хв. по 16 год. 45 хв. (дата не зазначена у протоколі проведення процесуальної дії) проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9421667, 29.6996389 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 17 пнів від зрізаних дерев породи «осика» (фотознімки до протоколу огляду долучені до клопотання).

11.10.2024 в період з 16 год. 30 хв. по 16 год. 45 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9423611, 29.7023333 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 19 пнів від зрізаних дерев породи «осика» (фотознімки до протоколу огляду долучені до клопотання).

14.10.2024 в період з 16 год. 00 хв. по 16 год. 25 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9423611, 29.7022500 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 15 пнів від зрізаних дерев породи «осика» (фотознімки до протоколу огляду долучені до клопотання).

18.10.2024 в період з 16 год. 15 хв. по 16 год. 28 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9423611, 29.7029444 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 16 пнів від зрізаних дерев породи «осика» (фотознімки до протоколу огляду долучені до клопотання).

24.10.2024 в період з 15 год. 45 хв. по 16 год. 00 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9422778, 29.7035556 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 49 пнів від зрізаних дерев породи «осика»

30.10.2024 в період з 16 год. 40 хв. по 17 год. 00 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9422030, 29.7045821 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 17 пнів від зрізаних дерев породи «осика» та «береза» (фотознімки до протоколу огляду долучені до клопотання)

31.10.2024 в період з 16 год. 45 хв. по 17 год. 00 хв. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами 50.9421121, 29.7048469 (розташована в Іванківській ТГ Вишгородського району Київської області), під час чого виявлено незаконну порубку дерев у лісі, а саме 18 пнів від зрізаних дерев породи «осика».

19.12.2024 в ході затримання ОСОБА_5 особистий обшук останнього не проводився, оскільки останній добровільно видав працівникам поліції в присутності 2-х понятих наявні в останнього при собі речі, а саме власний мобільний телефон марки «Redmi Note 8T» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картами, за номерами: « НОМЕР_5 » та « НОМЕР_6 », в чохлі чорного кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP31869002.

Цього ж дня, постановою слідчого групи слідчих ОСОБА_3 вилучені при проведенні обшуку речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

4. Застосовані релевантні джерела права та оцінка слідчого судді

4.1 щодо територіальної підсудності поданого клопотання

Згідно з листом Голови Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 548/0/158-22 від 01.09.2022, Іванківський районний суд Київської області уповноважений розглядати клопотання СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Оскільки органом досудового розслідування є СВ Вишгородського РУП, а звернення саме прокурора, а не слідчого до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі регламентовано положеннями ч. 2 ст. 64-2 КПК України, відповідно подане територіально підсудне слідчому судді Іванківського районного суду Київської області.

4.2 щодо строку звернення прокурора з клопотанням до суду

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що тимчасове вилучення речей здійснено 19.12.2024.

При цьому, 20.12.2024 прокурор направив клопотання до суду засобами поштового зв`язку, про що свідчить наявність в матеріалах клопотання поштового конверту «УКРПОШТА».

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Таким чином, оскільки клопотання про арешт майна направлено до суду шляхом передачі його на пошту 20.12.2024, тобто на наступний день після тимчасово вилученого майна, строк звернення в суд з клопотанням прокурором не є пропущеним.

4.3 щодо підстав арешту майна

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Оскільки клопотання про арешт майна подане з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) слідчий суддя враховує положення ч. 1, п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

правову підставу для арешту майна;

можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК у справах про арешт майна з метою, наведеною у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, відповідність майна будь-якому з критеріїв речових доказів перевіряється згідно зі стандартом доведення «достатні підстави».

Наведений стандарт не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України)

Наведене свідчить, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На цій стадії, з огляду на положення ст.ст. 89 та 94 КПК України слідчий суддя оцінює докази на предмет їх допустимості та достатності за тими критеріями, чи відображають вони в сукупності увесь процесуальний шлях отримання органом досудового розслідування наданих доказів, тобто чи дотримано законодавчо встановлених КПК України процедур при їх отриманні. Суд у свою чергу надає оцінку доказам на предмет їх допустимості безпосередньо при їх дослідженні у порядку судового розгляду.

Прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна з підстави збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 4 ст. 246 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частинами першою, другою чи третьою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

У свою чергу, диспозиції ч.ч. 1-3 цієї статті КК України передбачають кримінальну відповідальність за: незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду; ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб; дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

У відповідності до положень ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Висунутою на розгляд слідчому судді в обґрунтування підстав для арешту майна версією органу досудового розслідування є вчинення злочину групою осіб, які між собою використовували засоби зв`язку для комунікації.

Таким чином, вилучені речі, документи, транспорті засоби, можуть бути використані як речові докази, зокрема, для проведення їх огляду та отримання з них інформації, яка допоможе органу досудового розслідування встановити дату, час, місце та коло осіб, які імовірно причетні до незаконної порубки дерев.

Відтак, вилучення вищезазначених речей, документів, транспортного засобу було виправданим з метою подальшого їх збереження як речових доказів.

При цьому, рішенням слідчого від 19.12.2024 тимчасово вилучені під час обшуку речі, документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини кримінального провадження та правові підстави арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено можливість використання тимчасово вилученого майна як речових доказів.

Надаючи оцінку розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна для їх власників, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти росії" від 06.11.2008, зазначено, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005), та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16.10.2008).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч. 3 ст. 28 КПК України)

Згідно зі ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

З огляду на системний аналіз положень ч. 4 ст. 132, ч. 1 ст. 170, ст. 174, ст. 175, п. 9 ч. 1 ст. 309, 405, 407, 422 КПК України, арешт майна накладається з моменту постановлення ухвали слідчим суддею, судом і триває до:

закриття кримінального провадження (слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом);

ухвалення виправдувального вироку;

скасування ухвали слідчого судді, суду про арешт майна судом апеляційної інстанції;

скасування арешту майна слідчим суддею, судом першої інстанції з підстав необґрунтованості накладення арешту або коли в подальшому накладенні арешту відпала підстава.

Відтак, вирішуючи питання про арешт тимчасового вилучення майна слідчий суддя не має обов`язку визначати в ухвалі граничний строк, на який такий арешт накладається.

Доводи адвоката про відсутність ухвали слідчого суді про проведення обшуку не знайшли свого підтвердження, оскільки прокурором в судовому засіданні було надано для огляду ухвалу про узаконення огляду проведеного у вищезазначеному домоволодінні.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речового доказу у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт y кримінальному провадженні №0000818 від 19.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, на зазначене у клопотанні майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Redmi Note 8T» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картами, за номерами: « НОМЕР_5 » та « НОМЕР_6 », в чохлі чорного кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP31869002.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_15 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1