Справа № 165/536/25
Провадження № 1-кс/165/144/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувшиу відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Нововолинского віділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нововолинськ Волинської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, з професійно-технічною освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у кримінальному провадженні №0000111 від 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що слідчим відділенням відділенням поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 15.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 14.02.2025, близько 17 год. 50 хв., діючи в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався без його переривання, востаннє Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4220-IX від 15.01.2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 02 лютого 2025 року на 90 діб, діючи з прямим умислом, перебуваючи поблизу магазину «Аврора», розташованого по вулиці Нововолинській, 66, в місті Нововолинськ, Володимирського району Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки, повторно, відкрито викрав з правої руки у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сенсорний мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 13 Midnight Black 6GB RAM 128 GB ROM» Model: НОМЕР_3 чорного кольору, вартістю 6 899 грн., із вмонтованою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з контактним номером НОМЕР_2 , яка майнової цінності для потерпілого не становить, разом із силіконовим захисним чохлом типу «бампер» сірого кольору, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 6899 грн..

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15 лютого 2025 року о 14.20 год. ОСОБА_6 затримано, в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

16 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджуються наступними доказами: рапортом чергового ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області № 2723 від 14.02.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.02.2025 року ОСОБА_8 , показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , та іншими матеріалами кримінального провадження, речовими доказами.

Матеріали кримінального провадження, вказані у клопотанні додані до нього в копіях дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням свободи пересування, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, який ще й являється неповнолітнім, та свідків, якім відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтованість ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а тому з високою вірогідністю, існує ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. З даного приводу, слід врахувати, що ОСОБА_6 після відкритого викрадення телефону втікав від неповнолітнього потерпілого, який наздоганяв його та просив повернути мобільний телефон, молодого віку, не одружений та не працюючий, без будь-яких міцних соціальних зв`язків та ніщо його не тримає за місцем його проживання.

В обґрунтованість ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 , вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити на потерпілого, який являється неповнолітнім, свідка, який є його братом, та інших осіб, яким відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_6 будучи особою, яка ніде офіційно не працює, з високою вірогідністю буде вчиняти інші злочини задля отримання прибутку для задоволення власних потреб, про наявність зазначеного ризику свідчить також неодноразове притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, наявність у нього незнятої та непогашеної судимості, після чого останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого корисливого злочину, відтак наявність не погашеної судимості не вплинуло на його поведінку та не стало перешкодою до вчинення нового злочину.

Таким чином, жоден менш суворий запобіжний захід, не здатен запобігти даному ризику.

Наявність вказаних підстав та ризиків обґрунтовується встановленими слідством, згідно ст. 178 КПК України, обставинами, а саме, наявні вагомі доказами про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, та те що він може намагатись уникнути кримінальної відповідальності; водночас в ході досудового розслідування було встановлено ряд об`єктивних ознак (підстав), що можуть свідчити про його пряму причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме, враховуючи, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання належним чином не вплине на поведінку підозрюваного та як останній, проводячи вільно дозвілля, може впливати на потерпілого, який являється неповнолітнім, свідків та інших осіб, яким відомі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, у даному кримінальному провадженні, а тому підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 враховуючи санкцію покарання, може переховувався від органів досудового розслідування та суду, до того ж вказаний запобіжний захід не гарантує його цілковите виконання останнім.

На підставі викладеного, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має намір та можливість незаконно впливати на потерпілого, який ще й являється неповнолітнім, та свідків, якім відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримав, просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує те, що у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілого, який являється неповнолітнім, та свідків, якім відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а відтак, докази та обставини, на які посилається слідчий дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, який являється неповнолітнім, та свідків, якім відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки доводи вказані підозрюваним та його захисником на заперечення клопотання не ґрунтуються на жодному належному та допустимому доказі.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Оскільки відсутні обставини, передбачені ч.4 ст.183 КПК України і беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, без застосування насильства, вважаю за необхідне визначати підозрюваному заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.184, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.205 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 15 лютого 2025 року до 15 квітня 2025 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233600 (двісті тридцять три шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0002504, Банк - ДКСУ м. Київ, МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що підтверджує внесення застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного в разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи відділення поліції;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для поїздок за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Строк дії цієї ухвали встановити до 15 квітня 2025 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1