Справа № 215/557/25
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей , не є особою з інвалідністю, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 07.01.2025, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_3 , проходив біля магазину «Бірюза», який розташований по вул. Алли Горської, 12А в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де зустрів знайомого йому ОСОБА_6 , з яким привітався та почав спілкування. В ході спілкування останні вирішили відпочити разом, для чого пішли до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 .
Знаходячись у вказаному місці, приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_6 , заснув внаслідок алкогольного сп`яніння, при цьому залишивши свої особисті речі на полиці тумби, яка розташована в коридорі вказаної кімнати, а саме паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та банківську картку АТ «Пумб» за № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 .
Так, знаходячись в зазначеному вище місці, після того, як ОСОБА_6 заснув, ОСОБА_3 , побачив, що на полиці тумби, яка розташована у кімнаті квартири АДРЕСА_2 знаходиться паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , виданий на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Запоріжжя, Запорізька область, виданий 23.06.2023 органом 1230.
В цей час та місці, у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння належним ОСОБА_6 майном, а саме вищевказаним паспортом громадянина України у формі ID-картки, який визначив предметом свого посягання.
Так, 07.01.2025, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, однак не раніше 20:00 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, a тому має силу офіційного документа, не маючи наміру подальшого його повернення власнику або до уповноважених органів, з метою його подальшого використання у власних цілях, з порушенням законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув та не спостерігає за його діями, взяв з полиці шухляди до рук паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , виданий на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Запоріжжя, Запорізька область, виданий 23.06.2023 органом 1230, який поклав до кишені своїх штанів, та таким чином незаконно заволодів, належним ОСОБА_6 паспортом громадянина України, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з вказаним документом, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.
Крім цього, 07.01.2025, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, однак не раніше 20:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , побачив, що на полиці тумби, яка розташована у вказані кімнаті, знаходиться банківська картка АТ «Пумб» за № НОМЕР_2 , яка знаходилась разом з паспортом громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , виданий на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, ОСОБА_3 , знаходячись у вищевказаному місці та часі, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, скориставшись тим, що
ОСОБА_6 , внаслідок вживання алкогольних напоїв заснув, та за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне викрадення офіційного документа, з метою подальшого його використання з корисливих мотивів, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст.1 Закону України «Про інформацію», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», взяв до рук пластикову банківську картку банку АТ «Пумб» за № НОМЕР_2 , яку залишив потерпілий ОСОБА_6 , на полиці тумби у кімнаті де вони разом відпочивали, після чого ОСОБА_3 поклавши вказану картку до кишені штанів, в які був одягнений, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином, викрав офіційний документ, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених:
-ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом;
-ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.3 ст.357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом та за ч.1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 26.01.2018 по теперішній час з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, не одружений, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєних кримінальних проступків, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.357 КК України- 1 рік обмеження волі;
за ч.3 ст. 357 КК Ураїни - 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-паспорт громадянина України у формі картки, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити в користуванні потерпілого;
-пластикову платіжну картку банку АТ «Пумб» за № НОМЕР_2 видана на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка передана на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити в користуванні потерпілого.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя