печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000624від 28 вересня 2024 року, відносно -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та місці у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхомобману.

З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, 27.09.2024 близько о 20:30 ОСОБА_4 , перебуваючи за невстановленою адресою, з невідомого телефону, здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 під час телефонної розмови із ОСОБА_5 , повідомив останньому неправдиві відомості, тим самим ввів його в оману.

В ході спілкування із потерпілим, ОСОБА_4 зазначив, що являється командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 , і повідомив, що онука ОСОБА_5 затримано на одному із блок-постів та доставлено до військомату Святошинського району міста Києва.

У подальшому, слідуючи своєму задуму, в ході спілкування з потерпілим, ОСОБА_4 дізнався адресу проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 та повідомив, що для того, щоб онука потерпілого відпустили з приміщення РТЦК, необхідно сплатити грошові кошти у сумі 50000 грн.

З метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, 27.09.2024 близько о 21:00 ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , зайшов до квартири останнього та шляхом обману взяв у потерпілого грошові кошти у сумі 50000 грн з усним зобов`язанням звільнити онука потерпілого з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, ОСОБА_4 залишив приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , із набутими шахрайським шляхом грошовими коштами у сумі 50000 грн, що належать потерпілому.

У подальшому ОСОБА_4 попрямував у невідомому напрямку з набутими шахрайським шляхом грошовими коштами у сумі 50000 грн та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 50000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив призначити покарання у виді штрафу.

В судове засідання потерпілий не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд провадження проводити за його відсутністю.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанови щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікаря-психіатра та нарколога на обліку не перебуває, неодружений, характеризується посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, визнання винуватості.

Відповідно до ст.67 КК України, у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи те, що обвинувачений щиро каявся, визнав винуватість у інкримінованому йому діянні, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у виді штрафу, оскільки призначення іншого більш суворого покарання суд вважає недоцільним. На стійке переконання суду саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінально провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи у кримінальному відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у цьому провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 01.10.2024, а саме: аркуш паперу з написом олівцем, який поміщено до сейф-пакету PSP 2151382, олівці у кількості 2 одиниць, які поміщено до паперових конвертів №NPU 0198223 та №NPU 0198232 - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.10.2024, а саме: електронний носій інформації CD-R диск «Verbatim», об`ємом пам`яті - 700 MB, що містить відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих на житловому будинку за адресою: м.Київ, вул.П.Болбочана, буд.4-А - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1