Справа № 303/290/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.10.2024 за №0001282 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого шліфувальником по дереву ТзОВ «Фішер Мукачево», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

інших учасників: потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09 жовтня 2024 року, близько о 16 год. 19 хв., в м. Мукачево, в дворі навпроти квартирного будинку №1 по вул. Василя Стуса, під час сварки із потерпілою ОСОБА_6 , яка відбулася на території двору за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи необережно, не маючи умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та не передбачаючи настання наслідків у вигляді спричинення тілесного ушкодження середньої тяжкості, рукою штовхнув потерпілу ОСОБА_6 , в результаті чого остання впала на землю та отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого черезвертлюжного перелому лівої стегнової кістки, яке відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав, надавши наступні пояснення щодо обставин події, яка мала місце 09.10.2024.

Так, означеного дня, вранці, прибув до квартири по місцю проживання ОСОБА_7 ), щоб передати останній залишок грошових коштів за ремонт під`їзду в сумі 600 гривень. Під час спілкування з ОСОБА_8 , на адресоване їй прохання про надання інформації щодо розміру витрачених коштів на матеріали, отримав некоректну відмову та образи. Будучи обуреним таким ставленням, в цілях уникнути сварки, припинив розмову та покинув квартиру, забувши (з огляду на хвилювання) віддати вказані кошти.

Повертаючись додому з роботи зустрів ОСОБА_8 в дворі будинку, де вона гуляла з собачкою, та звернувся до неї із запитанням: «Коли прийдуть майстри доробити свою роботу? Бо то не красно», на що вона почала нецензурно лаятися та принижувати його. Як наслідок зав`язалася сварка, під час якої спочатку ОСОБА_8 нанесла йому декілька ударів руками, а потому і ОСОБА_6 застосувала фізичну силу, нанісши палицею декілька ударів по спині. На вказані дії, з метою захисту свого здоров`я, не бажаючи спричинити шкоду ОСОБА_6 , а маючи лише намір відібрати палку, відштовхнув останню від себе, в результаті чого вона впала.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо вчинення ним дій відносно ОСОБА_6 в цілях самозахисту, які суд оцінює критично та розцінює їх як форму захисту і бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину, суд вважає його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України доведеною сукупністю нижченаведених доказів: показаннями потерпілої та свідків, дослідженими судом письмовими та речовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка 09.10.2024 вчинила відносно неї протиправні дії. Щодо обставин даної події повідомила, що за два тижні до настання події, в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відбулася зустріч частини його мешканців, а саме під`їду, за місцем проживання як її, ОСОБА_6 , так і ОСОБА_9 , з приводу проведення ремонтних робіт даного під`їзду. На даній зустрічі, організованій її донькою - ОСОБА_10 , було обговорено питання проведення майбутніх робіт, в тому числі прораховано необхідні витрати щодо оплати наданих послуг.

В подальшому, по завершенню майстрами часткового ремонту під`їзду, ОСОБА_11 , рано вранці, близько 07 год. 30 хв., прибув до її квартири з претензіями щодо неналежного виконання ремонтних робіт, на що його повідомили про необхідність проведення зборів для прийняття рішення щодо подальших дій з цього питання.

Після цього візиту, зі слів потерпілої, ОСОБА_12 впродовж дня неодноразово словесно зачіпав її доньку, висловлюючи їй відповідні претензії, кричав. Під час чергової суперечки, що мала місце близько 16 год., та була спровокована ОСОБА_12 , останній почав фізично напирати на ОСОБА_8 та її собачку, в тому числі велосипедом, змушуючи її задкувати, та відтіснивши в результаті до огорожі сусіднього будинку.

Так як конфлікт тривав вже близько 20 хв., з метою його припинення, як показала потерпіла, вона покинула квартиру, та вийшла на подвір`я. Підійшовши до ОСОБА_12 намагалася його втихомирити, казала йому про необхідність вирішення даного питання словом, за участю мешканців під`їзду, однак він не реагував, продовжував кричати, погрожувати, та далі напирати на доньку.

Так як дані спроби не дали жодного результату, відповідно до пояснень потерпілої, в цілях захисту доньки,з метою відігнати ОСОБА_12 від доньки, паличкою (гілочка товщиною в палець руки, вагою до 100 гр., довжиною 30 см.), що нею була взята з клумби, декілька разів вдарила його по капюшону куртки. Після цього, ОСОБА_12 вхопив її за кисть руки в якій була палиця та друтив (штовхнув) її на землю. В результаті падіння відчула сильний біль, та втратила свідомість.

Свідок ОСОБА_13 щодо обставин події, яка відбулася 9 жовтня 2024 року, повідомила наступне.

Означеного дня, вранці, сусід ОСОБА_11 прийшов до її квартири, та в ході спілкування почав з`ясовувати відносини, заявляти претензії щодо неналежного виконання ремонту під`їзду, звинувачувати в присвоєні зібраних грошей на даний ремонт. На вказані звинувачення повідомила ОСОБА_12 про те, що необхідно зібрати мешканців та спільно обговорити ситуацію.

Після цього, ОСОБА_14 впродовж дня ще кілька разів її перестрів, кожного разу пред`являв претензії. Під час чергової зустрічі, що відбулася надвечір, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_12 знову почав з`ясовувати відносини, словесно ображати та «грузити», при цьому фізично напирав, не давав проходу. З огляду на вказані дії ОСОБА_12 , відсутність в останнього наміру припинити сварку, свідок, відповідно до наданих нею показів, побоюючись за життя своєї маленької собачки, вагою всього до 2 кг., на яку ОСОБА_12 направляв велосипед, почала кричати на останнього, однак той не реагував.

В цей час, відповідно до пояснень свідка, з будинку вибігла її мама ОСОБА_6 , яка вихвативши палочку зі словами «Вася заспокойся», декілька разів вдарила ОСОБА_15 по капюшону. На це ОСОБА_12 відреагував тим, що вхопив маму, та кинув її на землю. Після цього підбігли інші сусіди та викликали швидку, до приїзду якої мама декілька раз втрачала свідомість. Після доставляння до лікарні та проведення операції, мама знаходилася три дні в реанімації, та після трьох тижнів була виписана.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив наступне.

Так, в день події, вранці, до квартири за місцем його проживання прибув сусід по під`їзду ОСОБА_15 та попросив покликати ОСОБА_8 , що він і зробив. Через деякий час, ОСОБА_8 повернулася до квартири, при цьому вона була стривожена, тремтіла. Такі зміни, ОСОБА_8 пояснила поведінкою ОСОБА_17 , який в агресивній формі заявив їй свої претензії щодо виконаних ремонтних робіт у під`їзді.

Після цього, зі слів свідка, він вирушив на роботу, по поверненню з якої, близько 17 год., від сусідів дізнався про подію, яка сталася. Безпосереднім очевидцем конфлікту не був.

Згідно з протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.10.2024, ОСОБА_6 повідомила про обставини (дату, час, місце) отримання нею тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_9 (а.с. 30).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.10.2014 оглянуто дворогосподарство, що за адресою: АДРЕСА_2 та №2. Під час огляду, з квартири АДРЕСА_3 вилучено на цифровий носій формату СD-R відеозапис із камер зовнішнього спостереження (постановою слідчої ОСОБА_18 від 10.10.2024 визнано речовим доказом), який також переглянуто в судовому засіданні, та на якому зафіксовано обставини події.

На початку відеозапису зафіксована активна дискусія (сварка), із вживанням нецензурної лексики, що мала місце між ОСОБА_19 та ОСОБА_13 в присутності спостерігача ОСОБА_20 . В подальшому, відеозаписом зафіксовано загострення конфлікту, з переміщенням ОСОБА_17 та ОСОБА_21 на озеленену придорожню зону, де між остатніми словесна перепалка посилилася, додалася жестикуляція та штовханина. На 00:00:49 сек. зображено як ОСОБА_20 також розпочинає рух в напрямку даних осіб, виймаючи по ходу руху встромлену в газон тичку (паличку), якою в подальшому, зі словами: «…. перестань» перестань» наносить ОСОБА_22 , вдягнутому в куртку, декілька (2 удари) в область спини. На вказані дії, ОСОБА_11 обертається до ОСОБА_6 , після чого, одночасно зі словами: «Що робиш…» хапає обома руками за кисть руки ОСОБА_20 та застосовуючи ривок штовхає ОСОБА_20 у результаті якого остання втрачає рівновагу та падає на землю (а.с. 31-39, 40).

Згідно із протоколом огляду та перегляду від 10.10.2024 проведено огляд оптичного носія СD-R. При відкритті даного диску встановлено, що на ньому наявний відео-файл із камер зовнішнього відео спостереження, розміщених на будинку АДРЕСА_2 . При перегляді відео-файлу встановлено, що на ньому зображено троє осіб, двоє з яких жіночої статті, один чоловічої статі сваряться. Далі особа чоловічої статі кидає велосипед в сторону та починає рухатися в бік особи жіночої статі, одягнену в штани чорного кольору, білі кросівки, кофту сірого кольору, та в ході словесної перепалки вони починають штовхати один одного. Далі, особа жіночої статі в світлих штанах, чорній кофті та сивим волоссям на голові бере палицю та починає бити нею особу чоловічої статі (по спині). Після цього особа чоловічої статі бере дану особу за руку та кидає на землю. (а.с. 41-43)

Відповідно до висновку експерта №267/2024 від 11.10.2024, у громадянки ОСОБА_20 виявлені наслідки оперативного втручання у вигляді післяопераційних рубців на лівому стегні; а також тілесні ушкодження у вигляді синців: на верхній третині лівого стегна, по латеральній поверхні, з частковим переходом на сідницю; а 2 см нижче від вищевказаного синця наявний синець овальної форми, горизонтального напрямку; на лівому стегні, в середній третині, на боковій поверхні, з переходом на задню поверхню. Згідно даних медичної документації №20101/2024 заповненої на її ім`я, віддалення ортопедії, травматології та нейрохірургії КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачево, де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні з 09.10.24 по 16.11.24 у неї встановлено діагноз: Перелом міжвертлюжного відділу стегнової кістки. Закритий черезвертлюжний перелом лівої стегнової кістки, що підтверджено рентгенограмою від 09.10.24 р. З приводу чого її були проведено оперативне втручання: від 11.10.24 р. «Закрита репозиція та БІОС лівої стегнової кістки».

Наявні у неї синці відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Могли виникнути по ударному механізму спричинення тупим твердим предметом, також не виключено їх виникнення за умов падіння з висоти власного зросту з наданням тілу прискорення. Також вищевказані синці могли виникнути внаслідок проведення їй оперативного втручання 11.10.2024.

Закритий черезвертлюжний перелом лівої стегнової кістки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, згідно п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день виник по ударному механізму спричинення тупим тверди предметом, а також не виключене виникнення за умов падіння з висоти власного зросту з попереднім наданням тілу прискорення. Завдані ОСОБА_20 тілесні ушкодження по давності виникнення вкладаються в дату події, що мала місце 09.10.2024 (а.с. 44-47).

Вищенаведені докази є належними та допустимими, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому суд визнає, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, недопустимими доказами: протокол слідчого експерименту від 10.01.2025; відеозапис його проведення переглянутий в судовому засіданні так як потерпіла під час його проведення лише розповіла про обставини вчиненого щодо неї кримінального правопорушення (а.с. 48-51), тобто по суті органом досудового розслідування проведено допит потерпілої під відеозапис.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 вчинив дії щодо особи потерпілої ОСОБА_6 в межах самозахисту, спростовуються вищевказаною сукупністю доказів.

Заперечення ОСОБА_3 своєї вини, суд розцінює як позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби уникнути покарання за скоєне, та ставиться до них критично, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Частиною 2 цієї статті передбачено, що кожен має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади для захисту.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_20 не була учасником конфлікту, який виник між ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_13 , який поступово, зі словесного почав переростати у фізичний. Дії ОСОБА_20 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 були вчинені в момент коли останній почав загострювати конфлікт, а саме напирати на ОСОБА_13 , змушуючи її задкувати, тобто потерпіла в даній ситуації діяла з метою припинення подальших негативних наслідків даного конфлікту нанесенням обвинуваченому ударів, які з огляду на вік особи ОСОБА_20 (74 роки), використане нею для цього знаряддя (гілля з дерева), а також спосіб нанесення ударів, їх направленість, силу та кількість (два рази по спині ОСОБА_3 , на якому був верхній одяг (куртка)), свідчить про те, що поведінка ОСОБА_20 , характер її дій не давали ОСОБА_3 підстав сприймати її дії як реальну загрозу заподіяння йому шкоди з її боку, тобто у обвинуваченого були відсутні підстави для здійснення захисту саме в такій формі ( ОСОБА_3 міг просто піти з місця події, закінчивши конфлікт).

Таким чином встановлений причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_3 і наслідками, які настали від таких дій, тобто спричинення потерпілій ОСОБА_20 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у психіатра, фтизіатра, невролога та нарколога не перебуває та приймає до уваги досудову доповідь органу пробації, який склавши соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції статті 128 КК України зі звільненням від відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ч. 1 ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: CD-R диск з наявним на ньому відеозаписом із камер відео спостереження, (додаток до протоколу огляду), CD-R диск з наявним на ньому відеозаписом слідчого експерименту (додаток до протоколу слідчого експерименту) зберігати при матеріалах провадження; медичну документацію, в якій наявна історія хвороби ОСОБА_20 - повернути до КНП «Лікарня Святого Мартина» Мукачівської міської ради.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1