Номер провадження 1-в/205/18/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність в зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати подання про приведення вироку у відповідність без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, який відніс вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі. Згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за які засуджується цим вироком та вироком Сумського апеляційного суду від 17 червня 2022 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він:

-16 березня 2020 року, викрав майно ТОВ «Сільпо-Фуд» вартістю 342,12 гривні;

-10 лютого 2022 року, намагався викрасти майно ТОВ «АТБ-Маркет» загальною вартістю 391 гривні.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2018 року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він 03.05.2017 року, викрав майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 87713,25 грн.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Сумського апеляційного суду від 17.06.2022 року, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2018 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 року в сумі 1600 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2017 році становила 1600 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2018 року становить 87713,25 грн, а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 року в сумі 2102 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2102 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2023 року становить 342,12 гривні; 391 гривні, а від так, не перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, згідно з вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2023 року.

Суд звертає увагу що, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та вищевказаний Закон про кримінальну відповідальність не розповсюджується на вказані статті закону України про кримінальну відповідальність, суд не знаходить матеріальних підстав для застосування положень ч. 2 ст. 74 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді двох років позбавлення волі, призначеного йому за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2023 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Сумського апеляційного суду від 17.06.2022 року, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2018 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Сумського апеляційного суду від 17.06.2022 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В іншій частині подання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_6