Справа № 461/2143/25
Провадження № 1-кс/461/1734/25
УХВАЛА

іменем України

21.03.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000195 від 03.07.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 року підозрювана ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000195 від 03.07.2023 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, подала до Галицького районного суду м. Львова скаргу від 18.03.2025 р. на повідомлення слідчого про підозру у вказаному кримінальному провадженні від 17.01.2025 р.

Вважає, що оголошена підозра не відповідає дійсності та вигадана органом досудового розслідування. Стверджує, що в її діях відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, обставини, викладені в повідомленні про підозру не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються доказами, підозра не підтверджена належними доказами, та покликається на інші обставини, викладені с скарзі.

У судовому засіданні 21.03.2025 р. адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній, просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000195 від 03.07.2023 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України.

Підозрювана ОСОБА_3 у судове засідання 20 та 21 березня 2025 року двічі не з`явилася, хоча була нележним чином повідомлена про час та місце розгляду вказаної скарги, слідчим суддею було задоволено її клопотання та призначено проводити судові засідання з участю підозрюваної ОСОБА_3 в режимі відеоконференції у приміщенні Бродівського районного суду Львівської області, оскільки вона проживає в м. Броди та їй важко брати участь у судових засіданням у м. Львові особисто. Однак 20.03.2025 року скаржник подала клопотання про відкладення розгляду вказаної скарги, яке було задовлено у судовому засіданні та призначено розгляд скарги на 21.03.2025 р. також в режимі відеоконференцзв`яхку з Бродівським районним судом Львівської області., як про клопотала ОСОБА_3 . Однак 21.03.2025 року відповідальна особа Бродівського районог суду Львівської області повідомила під час розгяду вказаної скарги, що скаржник ОСОБА_3 до Бродівського районного суду Львівської області для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку при розгляді її скарги, не з`явилася, а тому проведення відеоконференції х цим судом не проводилося. При цьому, жодних заяв та клопотань про повторне відкладення розгляду вказаної скарги від скаржника до слідчого судді на час її розгляду, не надходило.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги заперечив, пояснив, що підозра ОСОБА_3 оголошена обгрунтовано, у скоєнні кримінальниї правопорушень передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України в матеріалах кримінального провадження № 0000195 від 03.07.2023 р. наявні достатні та безепеерчні докази, які підтверджують правмірність підозри ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч. 2,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду скарги або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду, внаслідок неявки скаржника, інтереси якого захищає адвокат ОСОБА_4 ,, не встановлено.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу ОСОБА_5 , процесуальний прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 03.07.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України.

17.01,2025 року слідчим в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000195 від 03.07.2023 р. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йоникайло проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній злочинів, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що скаржниця фактично незгодна з підозрою у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю, при цьому просить її скасувати. Обґрунтовує свою незгоду в тому числі й тим, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочинів вказаних кримінальних правопорушень; докази, які містяться у кримінальному провадженні не можуть переконати стороннього спостерігача про те, що ОСОБА_3 вчиняла вказані злочини.

Крім цього, вирішення питання про достатність доказів вини особи є компетенцією суду та може бути підставою для постановления виправдувального вироку.

Отже, скаржник по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Адже з огляду на доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування повідомлення про підозру, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.276-278, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги підозрюваної ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру від 17.01.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000195 від 03.07.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-1, ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1