Номер провадження: 11-сс/813/189/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 30.12.2024, якою повернуто скаргу захисника ОСОБА_6 на постанови слідчого про зупинення досудового розслідування к/п №0000732

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на постанови ст. слідчого групи слідчих СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 12.06.2024, від 20.09.2024 та від 24.10.2024 про зупинення досудового розслідування к/п №0000732 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України.

Мотивуючи своє рішення про повернення скарги, слідчий суддя зазначив, що скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Суворовського райсуду м. Одеси у зв`язку із територіальним знаходженням органу досудового розслідування СУ ГУНП в Одеській обл. не в межах Пересипського р-ну м. Одеси, при цьому, посилання захисника на те, що органом досудового розслідування є ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. документально не підтверджені.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з огляду на неналежне дослідження слідчим суддею доданих до скарги матеріалів, зокрема, копії постанови прокурора про визначення підслідності від 20.09.2024, якою підслідність досудового розслідування у кримінальному провадженні було визначено за ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., внаслідок чого його скарга підсудна Суворовському райсуду м. Одеси.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та матеріали скарги повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Захисник ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності та без участі підозрюваного ОСОБА_7 , при цьому, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 також подав заяву, в якій не заперечував проти проведення апеляційного розгляду без його участі, а також просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту та ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 25.12.2024 захисник ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд» звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси зі скаргою на постанови ст. слідчого групи слідчих СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 12.06.2024, від 20.09.2024 та від 24.10.2024 про зупинення досудового розслідування у к/п №0000732 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України (а.с. 1-7).

До зазначеної скарги захисником ОСОБА_6 були долучені копії документів на підтвердження його повноважень на здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_7 , а також копії процесуальних документів у к/п №0000732.

Повертаючи зазначену скаргу захисника ОСОБА_6 на постанови слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Суворовського райсуду м. Одеси, а посилання захисника на те, що органом досудового розслідування є ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. документально не підтверджуються.

Суд апеляційної інстанції із таким висновком слідчого судді не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ККС у складі ВС у рішенні від 22.04.2020 у справі №51-1901впс20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. п. 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Нормами діючого КПК України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 304, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачено, які саме випадки вказують на неможливість розгляду скарги саме в цьому суді.

Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Зважаючи на аналогію закону та численну судову практику, слушним є висновок стосовно того, що скарги на рішення, дії та бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора також повинні бути подані до слідчого судді місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Як вже зазначалось вище, захисником ОСОБА_6 до скарги на постанови слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження було долучено певні копії процесуальних документів у к/п №0000732, серед яких також постанова прокурора про визначення підслідності у кримінальному провадженні від 20.09.2024 (а.с. 7, зворотна сторона).

Проте слідчий суддя був позбавлений можливості надати оцінку долученим до скарги документам, оскільки з технічних причин співробітникам апарату Суворовського райсуду м. Одеси не вдалось роздрукувати додатки до поданої захисником ОСОБА_6 скарги (а.с. 10).

Разом із тим, під час апеляційного провадження захисником було долучено копію постанови прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 20.09.2024, якою підслідність к/п №0000732 від 11.06.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, була визначена саме за ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл.

З урахуванням того факту, що ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. розташоване в межах територіальної юрисдикції Суворовського райсуду м. Одеси, колегія суддів доходить переконання про те, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необхідність повернення захиснику ОСОБА_6 його скарги в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на постанови слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження у зв`язку із порушенням територіальної підсудності при її поданні, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначені вище обставини є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, положення ч. 1 ст. 412 КПК України наголошують на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначення розгляду скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на постанови слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.12.2024, якою повернуто скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанови ст. слідчого групи слідчих СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 12.06.2024, від 20.09.2024 та від 24.10.2024 про зупинення досудового розслідування к/п №0000732 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанови ст. слідчого групи слідчих СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 12.06.2024, від 20.09.2024 та від 24.10.2024 про зупинення досудового розслідування к/п №0000732 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4