Провадження № 1-кс/202/2355/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 березня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 16.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з погодженим заступником керівника прокуратури клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 16.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 27 березня 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 спільно з посадовими особами ТОВ «Кайрос Експерт» та ТОВ «ПБК» «ЕКОБУПРОЕКТ Н» під час виконання будівельних робіт незаконно привласнили державні кошти.

Серед іншого встановлено, що по рахункам ТОВ «Кайрос Експерт», ТОВ «ПБК» «ЕКОБУДПРОЕКТ» та ТОВ «ЕКОБУДПРОЕКТ Н», проведені сумнівні операції на рахунки ФОП, щодо перерахування грошових коштів, серед яких ФОП ОСОБА_6 .

26.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в іноземній валюті на суму 3204 доларів США, 6470 Євро, які опечатані до спец пакету № PSP2103808; мобільний телефон марки Iphone 13 Pro max, який опечатаний до спец пакету № PSP1072096; флеш накопичувачі у кількості 10 шт., які опечатані до спец пакету № PSP1118431; блокнот в обкладинці червоного кольору, сім холдери у кількості 4 шт., сімкарти у кількості 4 шт., які опечатані до спец пакету № PSP2103809; печатка ФОП « ОСОБА_6 НОМЕР_2 », яка опечатана до спец пакету № PSP1118430.

26.03.2025 вказані речі та документи, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий, з метою забезпечення збереження речових доказів, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в іноземній валюті на суму 3204 доларів США, 6470 Євро, які опечатані до спец пакету № PSP2103808; печатку ФОП « ОСОБА_6 НОМЕР_2 », яка опечатана до спец пакету № PSP1118430.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні надав письмову правову позицію сторони захисту у справі щодо арешту грошових коштів, вилучених у ході обшуку в рамках кримінального провадження, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , визнати вилучені кошти особистою приватною власністю, що не має ознак речових доказів у кримінальному провадженні та зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути кошти законному власнику. В обґрунтування позиції захисту вказав, що вилучене майно належить третій особі ОСОБА_7 , яка не є фігурантом провадження, а тому накладення арешту на її майно є незаконним втручанням у право приватної власності. Стороною обвинувачення не доведено, що грошові кошти не мають ознак речових доказів, а тому не можуть бути предметом арешту. Звернув увагу, що грошові кошти є задекларованими, на що надав слідчому судді відповідні копії документів.

Слідчий суддя, вислухавши представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000435 від 16.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2025 року, за наслідками розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000435 від 16.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

26 березня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого серед іншого було виявлено та вилучено: грошові кошти в іноземній валюті на суму 3204 доларів США, 6470 Євро, які опечатані до спец пакету № PSP2103808; печатку ФОП « ОСОБА_6 НОМЕР_2 », яка опечатана до спец пакету № PSP1118430.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26 березня 2025 року вилучене 26.03.2025 року майно під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000435 від 16.09.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого про арешт майна подано до суду 27 березня 2025 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи, що на час розгляду клопотання стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вилучену під час обшуку печатку, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що вона дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в цій частині.

При вирішенні питання про арешт грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , яка є третьою особою у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає недоведеною необхідність накладення арешту в рамках кримінального провадження, оскільки слідчим жодним належним доказом не доведено, що зазначені грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому причина для подальшого їх арешту відсутня.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 16.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.03.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на печатку ФОП « ОСОБА_6 НОМЕР_2 », яка опечатана до спец пакету № PSP1118430.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1