Справа №186/2026/24
Провадження №1-кп/0186/277/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Шахтарське

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 02 жовтня 2024 року по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який місця реєстрації не має та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.11.2008 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-08.07.2009 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст.304, ч.1 ст.122, ч.3 ст.296, ч.1 ст.263, ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

-29.09.2016 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185 КК України, вирок змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 року, призначено покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі;

-22.03.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.07.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі ;

- 11.01.2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357,ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_3 , проходив біля магазину «Молочний кошик», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Шахтарське (Першотравенськ), вул. Незалежності, будинок 5-б, де побачив жіночу сумку належну ОСОБА_6 , яка знаходилась біля входу до магазину «Молочний кошик», після чого у останнього виник злочинний умисел на її викрадення.

Так, ОСОБА_3 , 05 вересня 2024 року реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, керуючись корисливими намірами, знаходячись поряд з магазином «Молочний кошик», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Шахтарське (Першотравенськ), вул. Незалежності, будинок 5-б, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії залишаються таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, викрав жіночу сумку марки BASHADIYA new VOCUE Collection Style модель Х-8045 вартістю 704 гривні, в якій знаходились портативний зарядний пристрій Power Bank HOCО J9 на 10000 mAh Comouflagе вартістю 816 гривень 72 копійки та мобільний телефон марки Redmi 13 С вартістю 2649 гривень 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 , 05 вересня 2024 року разом з викраденими речами покинув місце злочину, обернувши їх на власну користь, завдавши цим потерпілій ОСОБА_7 , матеріального, збитку на загальну суму 4170 гривень 22 копійки.

Крім того, 05 вересня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_3 проходив біля магазину «Молочний кошик», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Шахтарське (Першотравенськ), вул. Незалежності, будинок 5-б, де побачив жіночу сумку, яка знаходилася біля входу до магазину «Молочний кошик».

ОСОБА_3 оглянув жіночу сумку, в якій виявив банківську картку банку АТ «ПУМБ» з номером НОМЕР_1 , та у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на викрадення вказаної банківської картки з метою заволодіння грошовими коштами з неї.

Так, 05 вересня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, а саме банківської картки, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, таємно викрав з жіночої сумки банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) №361244 АТ «ПУМБ», яка належить ОСОБА_8 , з метою подальшого заволодіння грошовими коштами з вказаної картки.

29 січня 2025 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000102, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Згідно угоди сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 : за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки; за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, надав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, прохали суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості та призначити погоджене в ній покарання. Також потерпілі зазначили, що цивільний позов подавати не будуть.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

19 грудня 2024 року потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком ч.1 ст.357 КК України та тяжким злочином ч.4 ст.185 КК України, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим, та його захисником під час підготовчого судового засідання.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, за ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, як викрадення офіційного документу вчинене з корисливого мотиву та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, відповідно. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою ОСОБА_3 можуть бути виконані повністю, а тому наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що він не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді двох років обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. У відповідність до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 років позбавлення волі із звільненням його від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Першотравенської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину АТБ-маркет за 06 вересня 2024 року, договір №8.5030 від 06 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_10 заклала до ломбарду ПТ «Економ ломбард Добродькін О.М. та компанія» мобільний телефон, оптичний диск з відеозаписом з камер відеозапису ломбарду за 06 вересня 2024 року зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Redmi 13 С, переданий на зберіганні потерпілій ОСОБА_6 , залишити за належністю.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373-374, 468, 473-475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2025 року в кримінальному провадженні №0000102 між прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину АТБ-маркет за 06 вересня 2024 року, договір №8.5030 від 06 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_10 заклала до ломбарду ПТ «Економ ломбард Добродькін О.М. та компанія» мобільний телефон, оптичний диск з відеозаписом з камер відеозапису ломбарду за 06 вересня 2024 року зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Redmi 13 С, переданий на зберіганні потерпілій ОСОБА_6 , залишити за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_11