ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/12176/24 (пр. № 1-кп/201/544/2025), відомості про яке 26 вересня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про порядок дій щодо забезпечення здійснення безготівкових розрахунків, якщо немає засобів зв`язку для виконання міжбанківських платіжних операцій у національній валюті, затверджене Постановою Правління Національного банку України 16 грудня 2022 року № 244 та примітки до ст. 358 КК України, банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Так, 20 вересня 2024 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебував біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 7К, де виявив пластикову банківську картку № НОМЕР_1 банку АТ КБ «Приватбанк» з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN - коду.

У вказаний час та місці у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме вищезазначеної банківської картки.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним платіжного документа, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, привласнив зазначену пластикову банківську картку № НОМЕР_1 банку АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та місці привласнив банківську картку № НОМЕР_1 банку АТ КБ «Приватбанк» з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на рахунку вказаної банківської картки.

В подальшому, ОСОБА_6 , утримуючи вищезазначений офіційний документ при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у привласненні офіційного документа, вчинені з корисливих мотивів, кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, його конкретним обставинам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 357 КК України або пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази виписку по витратам по рахунку IBAN НОМЕР_2 , копії скрін-шотів у кількості 3 шт., оптичний диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 повернути за належністю власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1