Справа № 164/3097/24
п/с 1-в/164/204/2025
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про приведення у відповідність до вимог закону про декриміналізацію вироку. Вимоги обґрунтовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 1 рік.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 09.10.2019 крадіжки майна вартістю 6 077 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2022 року, скасовано ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2020 року та направлено ОСОБА_5 для відбування покарання.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2020 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 129, ст. 75, ст. 76 КК України на 1 рік обмеження волі з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2020 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України на 1 рік позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 1 рік.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 09.10.2019 крадіжки майна вартістю 550 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, на підставі ст. 537 КПК України вирішено питання про застосування покарання за наявності декількох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених ОСОБА_5 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року у виді позбавлення волі строком на один рік, звільненого від відбування покарання з іспитом строком один рік, більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_5 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2020 року у вигляді одного року двох місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строк один рік та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 1 ( одного ) року 2 (двох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.
За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.
Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Станом на 1 січня 2019 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 960 гривень 50 копійок, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 1921 гривня.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна, що мало місце 09.10.2019, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2020 року та беручи до уваги, що вартість викраденого майна шляхом крадіжки за вказаним епізодом перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2019 рік, вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 та звільнення його від подальшого відбування покарання задовольнити частково.
Встановити такою, що підпадає під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжки засудженим ОСОБА_5 , згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2020 року, за епізодом 09.10.2019 на суму 550 грн.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українизвільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2020 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2020 року, за ч. 2 ст. 185 КК України ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року про призначення покарання ОСОБА_5 за декількома вироками, застосуванню не підлягає.

ОСОБА_5 вважати засудженим за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2020 рокуза ч. 2 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 1 рік 2 місяці позбавлення волі.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2020 за ч.1 ст. 129 КК України з призначеним покаранням у виді 1 року обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду
Волинської області ОСОБА_1