Провадження № 1-кп/932/149/25
Справа № 932/989/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000032 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 серпня 2024 року №237 солдата ОСОБА_4 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду робітника підсобного 3 інженерного відділення 4 інженерного взводу 3 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання чи збуту вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Незважаючи на викладене, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_4 , всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно 05 грудня 2024 року, в денний час доби, більш точні дата та час не встановлені, перебуваючи на позиціях біля м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, в лісосмузі виявив та взяв собі (придбав) пластичну вибухову речовину групи бризантних на основі гексогену масою 484 грам, та поклав її до рюкзаку, де став зберігати при собі. В подальшому ОСОБА_4 придбану при вказаних обставинах вибухову речовину, не маючи відповідного дозволу, переніс до тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де продовжив, не маючи відповідного дозволу, зберігати зазначену вибухову речовину. Так у період часу з 05 грудня 2024 по 12 грудня 2024 року, ОСОБА_4 не маючи відповідного дозволу, зберігав за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 пластичну вибухову речовину групи бризантних на основі гексогену масою 484 грам. Далі, 12 грудня 2024 року, в денний час доби, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, достовірно знаючи про наявність пластичної вибухової речовини групи бризантних на основі гексогену масою 484 грам, здійснив її переміщення у рюкзаку безпосередньо при собі, на автомобілі до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав її на нижню полицю шафи в спальній кімнаті, тим самим продовжив умисно зберігати вибухову речовину без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції, а саме до 13 січня 2025 року.

13 січня 2025 року, у період часу з 20 годин 41 хвилин до 21 годин 06 хвилин, в ході проведення в установленому законом порядку огляду домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання солдата ОСОБА_4 , працівниками поліції у спальній кімнаті на нижній полці шафи виявлено та вилучено: пластичну вибухову речовину групи бризантних на основі гексогену масою 484 грам, яка до вибуху придатна.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 05.12.2024 року, перебуваючи на позиціях біля м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, в лісосмузі знайшов пластичну вибухову речовину, яку вирішив залишити собі, хоча знав, що це незаконно, оскільки потрібний спеціальний дозвіл. Дану речовину поклав до рюкзаку та носив при собі. Потім переніс вибухову речовину до тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де продовжив її зберігати.

12 грудня 2024 року перевіз вибухову речовину у рюкзаку, на автомобілі до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав її на нижню полицю шафи в спальній кімнаті, до моменту викриття дій працівниками поліції, а саме до 13 січня 2025 року.

В скоєному щиросердно покаявся.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників поліції до нього не застосувалися.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду місця події від 13.01.2025 року з фототаблицями, відповідно до якого, проведено огляд ділянки місцевості за адресою: Донецька область, Краматорський район, м.Костянтинівка, вул. Лівобережна (колишня назва Радянська) 85/1, де ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 та двох понятих видав для огляду згорток чорного кольору всередині якого знаходиться речовина білого кольору пластична, яку було вилучено (том 1 а.с.7-17) та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 1 а.с.18).

Висновком експерта №КСЕ-19/105-25/480 від 22.01.2025, відповідно до якого, речовина, яка надана на дослідження, являється пластичною вибуховою речовиною групи бризантних на основі гексогену.

Маса наданої на дослідження пластичної вибухової речовини на основі гексогену 484 грам.

Надана на дослідження пластична вибухова речовина групи бризантних на основі гексогену, до вибуху придатна (том 1 а.с.20-25).

Протоколом огляду речей від 27.01.2025, відповідно до якого, ОСОБА_4 за допомогою службового комп`ютера в службовому кабінеті СКП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на мапі, у додатку «Google» вказав на місце, де він придбав пластичну вибухову речовину групи бризантних на основі гексогену масою 484 грам, коли виконував бойове завдання за призначенням неподалік від міста Торецьк Донецької області (том 1 а.с.28-30).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертиз по справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370-371, 373- 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на проведення експертизи №КСЕ-19/105-25/480 від 22.01.2025 року в сумі 6367 грн. 20 коп., код бюджетної класифікації: 24060300 ( том 1 а.с.26).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1