Справа №760/4417/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 10.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001047 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Петрово - Красносілля (раніше - м. Петровське) Луганської області, українки, громадянки України, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського міського суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001047, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період часу з 21 вересня 2022 року по 28 вересня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Петрово- Красносілля Ровеньківського району Луганської області, достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень щодо окупації Ровеньківського району Луганської області, брала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території щодо питання входження так званої «Луганської народної республіки» (далі - ЛНР) в склад Російської Федерації (далі - РФ) на правах суб`єкта РФ.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, територія Ровеньківського району Луганської області відноситься до тимчасово окупованих РФ територій України.

Так, відповідно до вказаного наказу територія Ровеньківського району Луганської області перебуває в окупації з 07 квітня 2014 року.

Разом із тим, 19.09.2022 до так званого «Глави ЛНР» головою так званої «общественной палаты ЛНР» з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, направлено звернення з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до РФ на правах адміністративно-територіальної одиниці РФ.

На підставі вказаного звернення, 20.09.2022 так званою «народною радою ЛНР» прийнято так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ», а так званий «Голова ЛНР», підписав даний документ, чим ввів його у дію.

Вказаним так званим Законом «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ» регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, систему комісій референдума, статус членів комісії референдума, порядок голосування, регламентовано порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдума та інші питання пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

У подальшому, на виконання так званого «Закону «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ», так званою «Центральною виборчою комісією ЛНР» організовано процес проведення зазначеного «референдуму» на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» та території рф, який фактично розпочався о 08 годині 00 хвилин 23.09.2022 та закінчився 27.09.2022 о 20 годині 00 хвилин.

Так, на підставі так званого «Представления территориальной комисии референдума города Красный Луч ЛНР» від 20.09.2022 № 97 на базі Петровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 36, розташованої за адресою: Луганська обл., м. Петрово-Красносілля Ровенківського району Луганської області створено виборчу дільницю № 1220.

Згідно з так званим «Приказом Госудрственного общеобразовательного учреждения ЛНР «Петровськая школа № 36» від 20 вересня 2022 року № 102, вказана виборча дільниця № 1220 створена для підготовки та проведення референдуму так званої «ЛНР» щодо питання входження в склад РФ на правах суб`єкта РФ.

Разом із тим, з квітня 2014 року, громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Петрово - Красносілля Ровенківського району Луганської області, займає посаду вчителя у так званому «Госудрственном общеобразовательном учреждения ЛНР «Петровськая школа № 36».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21 вересня 2022 року, у громадянка України ОСОБА_6 , достовірно знаючої з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень, що територія Ровенківського району Луганської області окупована і протиправно встановлено владу окупаційної адміністрації держави-агресора, та, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Петрово - Красносілля Ровеньківського району Луганської області, виник злочинний умисел на участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території щодо питання входження так званої «ЛНР» в склад РФ на правах суб`єкта РФ.

З метою реалізації свого злочинного умислу та завдання шкоди Україні, ОСОБА_6 звернулася до директора так званого «Госудрственного общеобразовательного учреждения ЛНР «Петровськая школа № 36» з заявою щодо участі як так званого «члена комісії на виборчій дільниці № 1220 в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, а саме щодо питання входження так званої «ЛНР» в склад РФ на правах суб`єкта РФ».

Згідно з пунктом 1 наказу № 102 від 20 вересня 2022 року «Освобождение от основний работы», підписаного директором так званого «Госудрственного общеобразовательного учреждения ЛНР «Петровськая школа № 36», складеного в м. Петрово - Красносілля відповідно до так званої «ст. 192 Трудового кодексу ЛНР» визначено звільнити ОСОБА_7 з 21 вересня 2022 року по 29 вересня 2022 року від основної роботи зі збереженням заробітної плати для виконання обов`язків члена комісії на виборчій дільниці № 1220 в період підготовки та проведення так званого «референдуму ЛНР» щодо питання входження так званої «ЛНР» в склад РФ на правах суб`єкта РФ.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи рішення та дії держави-агресора, спрямовані на з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в період часу з 21 вересня 2022 року по 28 вересня 2022 року, перебуваючи в м. Петрово - Красносілля Ровеньківського району Луганської області, взяла активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території м. Петрово - Красносілля Ровеньківського району Луганської області як так званий «члена виборчої комісії на виборчій дільниці № 1220, а також особисто відвідувала місця проживання мешканців вказаного району з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.

Таким чином, ОСОБА_6 , в період часу з 21 вересня 2022 року по 28 вересня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Петрово - Красносілля Ровеньківського району Луганської області, достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень щодо окупації Ровеньківського району Луганської області, брала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території щодо питання входження так званої «ЛНР» в склад РФ на правах суб`єкта РФ.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовно підозрюється в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

29.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Петрово - Красносілля (раніше - м. Петровське) Луганської області, українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у колабораційній діяльності, а саме в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1302-р від 21.10.2020, друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому в 2023 році розміщуються повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, визначено газету «Урядовий кур`єр».

У зв`язку із викладеним, відповідно до вимог ст. ст. 133, 135, 276 КПК України, у газеті «Урядовий кур`єр» опублікувано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 03.02.2025, 07.02.2025, 12.02.2025 о 12 год. 00 хв.

Станом на 12.02.2025 остання не з`явився на адресу СУ, причини неявки не зазначив.

Згідно з відповіддю оперативного підрозділу - ДЗНД СБ України вбачається, що підозрювана ОСОБА_6 не перетинав кордон України в визначених пунктах пропуску, станом на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України.

Підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Метою обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання нею як підозрюваною покладеною на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи викладене, а також те, що:

- ОСОБА_6 не має постійного місця проживання на території України та знаходиться за її межами, на тимчасово окупованій території України, не з`явиться для проведення слідчих та процесуальних дій, перебуває у злочинній змові з представниками держави- агресора - російської федерації та організацій цієї ж країни, яка здійснюється з дотриманням вимог конспірації та підготовки залучених до неї осіб, що передбачає обов`язок знищити докази такої діяльності за можливості їх розголошення, а тому беручи до уваги скоєння нею тяжкого злочину, вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків;

- серед оточення ОСОБА_6 є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- у зв`язку із продовженням агресії рф щодо України, в разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, він зможе продовжити вчинення злочинів, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.

Разом з тим, під час проведення подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 не виявилося за можливе, оскільки він станом на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 12 лютого 2025 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

У зв`язку з викладеним, в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання його спробам ухилитися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного слідча, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та доводи, викладені в ньому, долучила до матеріалів справи додаткові матеріали та пояснила, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтована і підтверджується належними доказами, нині наявні ризики та підстави, визначені статтею 177 КПК України, підозрювана перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території та оголошена у міжнародний розшук. З огляду на викладене просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважав що ОСОБА_6 не повідомлена належним чином про підозру та не обізнана про її виклики до слідчого, суду. Також вважав ризики, викладені у клопотанні, - безпідставним.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, обов`язковою умовою вимоги про видачу для здійснення карного переслідування є засвідчена копія постанови про заключення під варту. Зазначена вимога міститься в ч. 2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01. 1993 року. Такі ж вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого виступає правовою підставою для подальшого затримання цієї особи за межами України і доставки її на територію України до місця кримінального провадження.

Після затримання особи за межами України слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК).

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто на відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З наведеного слідує, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК, має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене виключно з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури (рішення Конституційного Суду України (від 13 червня 2019 року № 4-р/2019).

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 10.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001047 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

29.01.2025, на підставі ст. ст. 111, 133, 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваної та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 03.02.2025, 07.02.2025 та 12.02.2025 опубліковано на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнонаціональної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр».

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду для вивчення, а саме:

- протоколом огляду мережі Інтернет, згідно з яким ОСОБА_6 бере участь у проведення т.зв. «референдуму»;

- висновком портретної експертизи, згідно з яким встановлено, що на вищезазначеному відео та матеріалі для порівняння одна і та сама особа;

- допитами свідків, згідно яких останні зазначають, що ОСОБА_6 брала участь у проведення т.зв. «референдуму»;

- пред`явленням до впізнання за участю свідків, згідно з якими останні впізнають ОСОБА_6 .

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-5 КК України, а саме: колабораційній діяльності, а саме участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має молодий вік, відомостей про стан здоров`я підозрюваної слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, оскільки має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про наявність у підозрюваної постійного місця роботи чи навчання слідчому судді не надано.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваної в ході судового розгляду слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваної, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що, як стороною захисту так і стороною обвинувачення, не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваної.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст.178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваної судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду даного клопотання майнова шкода у кримінальному провадженні відсутня.

Крім того наявний ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, окрема ризик летальності, що його створює підозрювана, відповідно до п. 12 ч.1 ст. 178 КПК України, оскільки підозрювана продовжує перебувати на тимчасово окупованій державою-агресором території України.

Відповідно до матеріалів, отриманих в ході виконання доручень в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України та відповідно до допиту свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території Луганської області.

Отже, при проведенні слідчих (розшукових) дій встановлені достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території України..

12.02.2025, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, постановами старшої слідчої в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук у зв`язку із перебуванням підозрюваної на тимчасово окупованій державою-агресором території України.

Слідчий суддя наголошує, що, в даному випадку, норми кримінально-процесуального законодавства не зобов`язують сторону обвинувачення доводити перед слідчим суддею саме факт перебування підозрюваної особи у розшуку, достатнім є лише факт оголошення такої особи в розшук, оскільки чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Разом з цим в абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України зазначено, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного». В той же час ч. 2 ст. 281 КПК України встановлює, що «про оголошення у розшук виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань». Отже, для того, щоб підозрюваний, у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України, вважався оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність підстав для розгляду даного клопотання в порядку вимог ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території України та оголошена у міжнародний розшук.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1, 2, 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-5 КК України, яка, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, який вчинено в умовах воєнного стану. Крім того не можна залишити поза увагою той факт, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території України, оголошена у міжнародний розшук та до теперішнього часу не повернулась, достовірно знаючи, що відносно неї проводиться досудове розслідування, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого та прокурора, будучі належним чином повідомленою по такий виклик та враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваної.

Про наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_6 перебуває у злочинній змові з представниками держави - агресора - російської федерації та організацій цієї ж країни, яка здійснюється з дотриманням вимог конспірації та підготовки залучених до неї осіб, що передбачає обов`язок знищити докази такої діяльності за можливості їх розголошення. Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадження та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення, також, доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки нині не встановлені учасники злочину, яких вона може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки вказаний ризик належним чином не обґрунтований у клопотанні, не віднайшов об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтується на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваної ОСОБА_6 , однак вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочину проти основ Національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуального ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що обрання у відношенні підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, враховуючи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території України та оголошена у міжнародний розшук, отже клопотання підлягає задоволенню.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної, яка оголошена у міжнародний розшук та перебуває на тимчасово окупованій державою-агресором території України, розмір застави не визначається, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, розглянути за її участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1