Справа № 308/1794/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зауважує, що слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2024 неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутня вказівка на будь які слідчі дії, які були вчинені. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

Зазначає, що в межа кримінального провадження не були допитані свідки та не встановлені органом досудового розслідування, хоча про наявність таких він вказав у заяві про злочин: водії транспортного засобу марки Фольцваген пассат В7, темного кольору, частково запам`ятований номерний знак НОМЕР_1 , які відвозили його до військової частини, що розташована в с. Старичі Яворівського району Львівської області; двох мобілізованих осіб, яких разом із ним супроводжували в напрямку Львівської області та яких за вказівкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було висаджено на АЗС «ОККО», що розташоване по вул. Галицька, 10, в м. Стрий, Львівської області; представників військової частини, що розташована в с. Старичі Яворівського району Львівської області, які повідомили представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 про відсутність законних підстав мого прийняття та негайне підправлення мене до місця вибуття.

Більше того, слідчим не було допитано його як заявника за вказаними в заяві про злочин фактами, слідчим завчасно не було зроблено запит на зняття інформації із камер спостережень з АЗС «ОККО», що розташоване по вул. Галицька, 10, в м. Стрий Львівської області на якому чітко видно заявника разом з іншими особами, що підтверджує його відправлення до військової частини, що розташована в с. Старичі Яворівського району Львівської області і не було отримано відповідних даних, які в повній мірі могли підтвердити обставини події та підтвердити правдивість його показів щодо обставин скоєного проти нього злочину. Разом з тим, у нього наявний відеозапис, однак надати такі докази не мав змоги у зв`язку з тим, що слідчими не викликався на дачу пояснень та уточнення даних по заяві про злочин.

Вважає, що слідчими в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові не належно перевірені матеріали ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу його призову на службу.

За таких обставин, просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просить вимоги скарги задоволити у повному обсязі та розглянути скаргу без його участі.

Представник ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заперечень на скаргу не подавав. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові перебувало кримінальне провадження №0000103 від 02.06.2022 року за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Як встановлено слідчим суддею, 16 грудня 2024 року старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000103 від 02.06.2022 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилаються заявники, не надано оцінку їх твердженням, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що слідчим в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, при цьому слідчий обмежився лише формулюванням, що проведеними заходами та допитами дружин військовослужбовців підтвердити протиправну діяльність не представилося можливим.

Також у постанові не викладено суті заяви ОСОБА_3 , який звернувся з метою захисту своїх прав, не містить детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що вчинено кримінальне правопорушення в описаних ним подіях, та не проведено допит останнього. Крім того, у постанові відсутні відомості про проведення вказаних заявником слідчих дій (перелічені в описовій частині ухвали), а також не наведено мотивів відмови у їх проведенні.

Отже, мотивувальна частина постанови не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Слідчим доказів, які б спростовували доводи скарги, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя бере до уваги твердження заявників про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі та слідчим не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, у оскаржуваній постанові не наведено підстав та мотивів відхилення тверджень заявника та не проведення слідчих дій, про які він просив, а тому слідчий суддя вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга на постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 від 02.06.2022 скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1