Справа №567/2059/24
Провадження №1-кп/567/57/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні за №0000231 від 02.09.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хорів Острозького району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.4 ст.185, ч.4 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

15.02.2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку колишньої дружини ОСОБА_6 , що розташований в АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_7 , який він отримав особисто від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи інтернет-банкінгу «Monobank», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_7 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. Таким чином, ОСОБА_4 отримав доступ до банківського карткового рахунку номер НОМЕР_1 , відкритому в AT «Універсалбанк» без дозволу та відома ОСОБА_7 , чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Також, 15.02.2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_8 , який він отримав особисто від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи інтернет-банкінгу «monobank», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_7 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши доступ до інтернет-банкінгу «Monobank» ОСОБА_7 без дозволу та відома останнього, змінив фінансовий номер НОМЕР_2 , який був прикріплений до інтернет-банкінгу банківського рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_7 , відкритому в AT «Універсалбанк», на свій власний абонентський номер, чим вчинив підробку засобів доступу до банківського рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_1 , відкритому в AT «Універсалбанк».

Окрім того, ОСОБА_4 , 28.02.2024 року о 21 год. 13 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, перебуваючи по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , що відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 4 160 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 4 160 грн.

Також, ОСОБА_4 , діючи повторно, 28.02.2024 року о 21 год. 18 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, перебуваючи по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 4 160 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 4 160 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 16.03.2024 року в період з 20 год. 32 хв. до 20 год. 34 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власні банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які відкриті в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 8 320 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 8 320 грн.

Окрім того, 20.03.2024 року ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи у будинку за місцем проживання, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_9 , та який він отримав особисто від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи інтернет-банкінгу «Monobank», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_9 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. Таким чином ОСОБА_4 отримав доступ до банківського карткового рахунку номер НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Також, ОСОБА_4 , діючи повторно, 19.03.2024 року, в період часу з 13 год. 02 хв. по 16 год. 45 хв., знаходячись у будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом перерахунку грошових коштів від сторонньої особи, не маючи наміру виконувати вказані дії в майбутньому, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», використовуючи мобільний телефон ОСОБА_9 , де встановлений даний онлайнбанкінг, тобто з використанням електронно-обчислювальної техніки, підвищивши кредитний ліміт та отримавши розстрочку на карту по вказаному банківському рахунку без відома та дозволу ОСОБА_9 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 19 360 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на вказану суму.

Також, ОСОБА_4 , діючи повторно, 20.03.2024 року о 17 год. 35 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 5 200 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 , розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 5 200 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 20.03.2024 року о 20 год. 01 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 5 200 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 5 200 грн.

Також, ОСОБА_4 , діючи повторно, 21.03.2024 року о 04 год. 31хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 5 200 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 5 200 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 22.03.2024 року о 02 год. 54 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Monobank» банківського рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Універсалбанк», діючи таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаючи про суму коштів, яка зберігається на вказаній банківській картці, шляхом перерахунку на власну банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита в AT «Глобус банк», таємно викрав грошові кошти в сумі 5 200 грн., які зберігалися на банківській картці ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 5 200 грн.

Також, ОСОБА_4 17.04.2024 року о 22 год. 11 хв., діючи повторно, знаходячись у будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом перерахунку грошових коштів від сторонньої особи, не маючи наміру виконувати вказані дії в майбутньому, попередньо отримавши доступ до мобільного онлайнбанкінгу «Аbаnk» банківського рахунку НОМЕР_6 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Акцент банк», використовуючи мобільний телефон ОСОБА_9 , де встановлений даний онлайнбанкінг, тобто з використанням електронно-обчислювальної техніки, підвищивши кредитний ліміт на вказаному банківському рахунку без відома та дозволу ОСОБА_9 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 33 800 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на вказану суму.

Також, ОСОБА_4 21.04.2024 року о 06 год. 29 хв., діючи повторно, перебуваючи у будинку за місцем проживання, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_9 , та який він отримав особисто від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Аbаnk», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_9 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. Таким чином ОСОБА_4 отримав доступ до банківського карткового рахунку номер НОМЕР_6 , який відкритий на ім`я ОСОБА_9 у AT «Акцент банк», чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

13.01.2024 р. між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000231 від 02.09.2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.4 ст.185, ч.4 ст.190 КК України відносно обставин, викладених в обвинувальному акті від 12.12.2024 р., ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у кримінальних правопорушеннях, вчинення яких ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме :

-за ч.1 ст.361 КК України - обмеження волі строком 1 (один) рік;

-за ч.2 ст.361 КК України - обмеження волі строком 2 (два) роки;

-за ч.1 ст.200 КК України - штраф розміром три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн.;

- за ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.4 ст.185, ч.4 ст.190 КК України, вчинених при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 12.12.2024 р., дав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання. Пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені кримінальних правопрушень як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, в поданих до початку судового засідання заявах, кожен окремо, просили проводити засідання у їх відсутності. В заявах поданих прокурору зазначили про відсутність будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого, надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Неявка потерпілих згідно ч.2 ст.474 КПК України не є перешкодою для розгляду кримінального провадження на підставі угоди про визнання винуватості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Потерпілі відповідно до ч.4 ст.469 КПК України надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.4 ст.185, ч.4 ст.190 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, вважає доведеним у судовому засіданні, що дії ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковано : за ч.1 ст.361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікацій, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж; за ч.2 ст.361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікацій, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, вчинене повторно; за ч.1 ст.200 КК України як підробка документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей; за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану; за ч.4 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та кількість епізодів злочинної діяльності.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він неодружений, тимчасово непрацюючий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №54 від 03.09.2024 р. ОСОБА_4 під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно обвинувального акту є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 3 роки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, та згідно обвинувального акту шкода в розмірі 16 640 грн., завдана потерпілому ОСОБА_7 відшкодована в повному обсязі та шкода в розмірі 73 960 грн., завдана потерпілому ОСОБА_9 також відшкодована в повному обсязі, та відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого потерпілі підтвердили у поданих до суду заявах.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.01.2025 року між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.4 ст.185, ч.4 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання :

-за ч.1 ст.361 КК України - у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

-за ч.2 ст.361 КК України - у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

-за ч.1 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Повідомити ОСОБА_4 про те, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового кримінального правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- документи про рух коштів із банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в AT «Універсалбанк» на ім`я ОСОБА_7 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- документи з інформацією про рух коштів із банківського карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в AT «Глобус банк» на ім`я ОСОБА_4 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- документи про рух коштів із банківського рахунку НОМЕР_5 , відкритого у AT «Універсалбанк» на ім`я ОСОБА_9 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- документи з інформацією про рух коштів із банківського карткового рахунку НОМЕР_6 , відкритого у AT «Акцент банк» на ім`я ОСОБА_9 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1