Справа № 740/1621/25
Провадження № 1-в/740/78/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , перевіривши заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» ОСОБА_2 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 ,

установила:

До суду надійшла заява лікаря-психіатра КНП «НЦМЛ ім. М. Галицького» ОСОБА_2 про припинення надання ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Згідно із ч. 1, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

За правилами ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 515 КПК України постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 призначено амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку на підставі ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31.01.2024.

Однак до заяви про припинення надання ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не надано рішення суду про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно нього, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини, вказані у клопотанні, і які необхідні для вирішення питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, навіть здійснити судові виклики всіх учасників справи, адже ці відомості у клопотанні відсутні.

Разом з цим зі змісту заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, у межах якого кримінального провадження застосовувалися примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_3 .

За таких обставин заява лікаря-психіатра КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» ОСОБА_2 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 підлягає поверненню заявнику, якому слід роз`яснити, що після усунення вищевказаних недоліків він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. 2, 26, 372, 514 КПК України, -

ухвалила:

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» ОСОБА_2 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , разом із доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1