Справа № 463/1737/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/740/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.02.2025, якою у кримінальному провадженні № 0000248 до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безстроково та без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.02.2025 задоволено клопотання старшої слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , а саме: в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львів Львівської області, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , якій повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою, безстроково та без визначення розміру застави.

Роз`яснено, що відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання старшої слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що вказане рішення слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та занадто суворим.

Вважає, що слідчим суддею не враховано, що підозрювана ОСОБА_6 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності та не оголошувалася у розшук; є особою молодого віку, має постійне місце реєстрації, де проживає разом з батьками, студентка 3-го курсу Національного лісотехнічного університету.

З огляду на недоведені ризики в суді першої інстанції, враховуючи особу підозрюваної, обсяг доказової бази, вважає, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безстроково та без визначення розміру застави, є надмірним та розходиться з практико. ЄСПЛ та судовою практикою України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Згідно з ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, відомості про що вносяться до ЄРДР.

Абзацем 2 ч. 1 ст. 281 КПК України передбачено, що до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення відповідної постанови, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193,194 КПК України, заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_6 такого виняткового виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України.

27 листопада 2024 року, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України.

З наданих в апеляційний суд матеріалів вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється остання, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй дій, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, доведено відомостями, які містяться у: заяві про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 04.11.2024; заяві про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 від 04.11.2024; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 від 06.11.2024; протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 12.11.2024; заяві про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12 від 17.02.2025; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.02.2025; протоколі про результати проведення НСРД №818/38/102/2024 від 16.09.2024; протоколі про результати проведення НСРД №960/38/102/2024 від 22.10.2024; протоколі про результати проведення НСРД №942/38/102/2024 від 18.10.2024; протоколі про результати проведення НСРД №26/38/102/202 від 20.01.2024; протоколі обшуку від 27.11.2024; протоколі огляду від 09.12.2024; інших матеріалах кримінального провадження.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, в тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, згідно з підозрою.

На даний час підозрювана ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, прокурора та суду, і її місце знаходження невідоме.

Згідно з відомостями, наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.06.2024 о 23 год. 12 хв. перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Чоп(Тиса)» на транспортному засобі із реєстраційним номером НОМЕР_1 та більше не поверталася.

07.01.2025 зупинено досудове розслідування, слідчою винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Той факт, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку вже сам по собі доводить існування у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується, що наведені вище обставини у їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що така ухвала суду є попередньою мірою та в подальшому на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід підлягає розгляду після затримання ОСОБА_6 і не пізніше 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безстроково та без визначення розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2025 року, якою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, безстроково та без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: