ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5297/24
Провадження № 1-в/210/746/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначено шляхом повного складання призначених покарань у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КК України з моменту проголошення вироку.

07.12.2020 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області визнано винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Керуючись ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 01.12.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обліковувати з моменту його затримання з 01.12.2020 року.

04.02.2021 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області визнано винуватим ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Керуючись ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання покарань за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 01.12.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обліковувати з моменту його затримання з 01.12.2020 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України (епізод 25.08.2019 року), та за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод 31.08.2019 року), сума матеріального збитку складає 668,95 гривень.

З вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за діяння, вчинене 12.04.2020 року, сума матеріального збитку складає 1487,87 гривень.

З вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за діяння, вчинене 02.11.2020 року, сума матеріального збитку складає 4775,31 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020 рік, становить 1051,00 грн (2102,00 грн *50% = 1051,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, вказаним вище вироком ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886?IX.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2022 року ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинене діяння 02.11.2020 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 4775,31 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КК України з моменту проголошення вироку.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 01.12.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обліковувати з моменту його затримання з 01.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1