Провадження № 1-кп/727/137/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004129 від 21.11.2024 року на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник в інтересах обвинуваченого: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений слідством час та місці, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі - Положення), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998р., не маючи на це відповідного дозволу, в невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставин; придбав ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ, які переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 21.11.2024р. та у подальшому, 21.11.2024р., близько 16 годин переніс ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ з місця свого проживання: АДРЕСА_2 , до вул. Парковий проїзд у м. Чернівці, неподалік будинку 10 та був зупинений працівниками ВКП Чернівецького РУГУНП в Чернівецькій області та згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», де під час поверхневої перевірки, в останнього було виявлено, без передбаченого законом дозволу, ручну осколкову гранату Ф-І та запал УЗГРМ та біля 16 годин 02 хвилини 21.11.2024 року, під час затримання обвинуваченого, в порядку вимог ст.. 208 КПК України, за участю понятих, за адресою: м. Чернівці, вул. Паркові Проїзд 10 в ОСОБА_6 було вилучено ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГЛ, яка відноситься до бойових припасів і вибухових пристроїв промислового виготовлення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним вищенаведеного злочину. В наданих суду показах зазначив, що влітку 2023 року його кум ОСОБА_7 , повернувшись з лав ЗСУ привіз із собою осколкову гранату Ф-І та запал УЗГРМ яку приблизно в липні 2023 року віддав йому на зберігання, так як повернувся на місце служби, а згодом і загинув. Він гранату поклав до однієї з своїх сумок, в яких зберігав робочі інструменти, що застосовував при роботі під час монтування, на замовлення басейнів. 21.11.2024р. в другій половині дня, по замовленню, він мав виїхати на роботу до клієнта і оскільки спішив, взяв з дому сумку з інструментами, в якій була граната та біля будинку 10 по вул.. Парковий проїзд в м. Чернівцях до нього підійшов працівник поліції, не у форменому одязі, представився, перевірив його дані і запитав чи в нього немає заборонених предметів; він перелякавшись, спочатку не зрозумів, що відбувається, а згодом відповідав на усі поставлені до нього запитання і в його сумці було виявлено та відповідно вилучено гранату Ф-І та запал УЗГРМ до неї, його затримали помістили в слідчий ізолятор і в подальшому відпустили, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що чітко розумів, що під час дії військового стану, він вчинив протиправні дії оскільки дозвіл встановлений законом на зберігання носіння зброї він не мав. Просив його суворо не карати та врахувати молодий вік і сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитав обвинуваченого ОСОБА_6 дослідивши матеріали кримінального провадження та документи, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_6 придбав, носив та зберігав бойові припасів, вибуховий пристрій ручну осколкову гранату Ф-І та запал УЗГРМ, без передбаченого законом дозволу, а тому його дії вірно кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, якя пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України суд обтяжуючою обставиною визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану (п.11).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; активному сприянні розкриттю злочину, т.б. обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у межах, установлених у санкції вказаної норми закону, із застосуванням вимог ст.. 75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Відповідно до ст. 100 (п.16) КПК України, Питання про речові докази вирішується одночасно з вирішенням справи і це рішення повинно міститися у вироку суду, в постанові слідчого, прокурора або в ухвалі суду про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, слід зазначити, що дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету України.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили, слід залишити застосованим у виді домашнього арешту та в строк відбування покарання зарахувати термін тримання ОСОБА_6 під вартою з 21.11. по 22.11. 2024р.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волію

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на два роки, із покладенням на ОСОБА_3 , згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити застосованим у виді домашнього арешту. В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати термін його тримання під вартою з 21.11. по 22.11. 2024р.

Речовий доказ за постановою слідчого від 22.11. 2024 року змиви на два ватні аплікатори в двох паперових конвертах (а.с. к.пр. 19) знищити;

Речовий доказ за постановою слідчого від 22.11. 2024 року металеві фрагменти однієї гранати Ф-1 (сейф пакет 1573866) що зберігаються в камері схову речових доказів ЧЧ Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області; квитанція від 27.11.2024р. (а.с.кр.пр. 102,103) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування судових витрат на залучення експерта спеціалізованої державної установи, в розмірі 7163 грн. 10 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1