Справа № 635/709/25
Провадження № 1-кп/635/793/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження 0000441 від 04 грудня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малі Проходи Дергачівського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за призовом, який проходить військову службу на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04.12.2024 приблизно о 07:40, перебуваючи на ділянці місцевості тимчасово утвореного блокпосту № 51 в м. Мерефа Харківського району Харківської області на вул. Дніпровська поблизу № 302 за кермом автомобіля марки «MAN» з д.н.з НОМЕР_2 при перевірці документів на вимогу співробітників поліції в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 16.05.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/36514-ДД від 10.12.2024.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ? адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні - проступку, передбаченого

ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 ст. 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам частини третьої статті 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, військовослужбовець, не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку.

Статтею 53 КК України передбачено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненному визнав, розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Мотиви ухвалення інших рішень

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України, не обирався.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову технічну експертизу документів №СЕ-19/121-24/36514-ДД від 10.12.2024, в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яноста одна) гривня 80 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 16.05.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження № 0000441 від 04.12.2024.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1