КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.02.2024 залишено без задоволення клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання з 23:00 год. по 06:00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 23.03.2025 включно.

Цією ж ухвалою зобов`язано підозрювану ОСОБА_6 виконувати

_____________________________________________________________________________________

Справа № 757/4794/25-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2081/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Українку;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апелянт зазначав, що 03.02.2025 в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину оскаржуваної ухвали, без зазначення мотивів прийнятого слідчим суддею рішення, а повний текст рішення було проголошено 06.02.2025.

Враховуючи, що дана апеляційна скарга подана 11.02.2025, тобто фактично на 5-й день після оголошення повного тексту ухвали слідчого судді, апелянт просив вважати причину пропуску поважною і поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Зокрема зазначав, що згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_6 перебуває на посаді керівника з виробництва ТОВ «Елпо Україна», проте в повідомленні про підозру та матеріалах клопотання не міститься наказ про призначення її на цю посаду, а також відсутнє посилання на посадову інструкцію, статут ТОВ «Елпо України» або інший нормативний акт, яким визначені службові обов`язки ОСОБА_6 , всупереч яким вона діяла, та не зазначено який конкретно пункт своїх службових обов`язків або акта законодавства нею порушено.

У безпосередні службові обов`язки ОСОБА_6 не входить діяльність, в рамках якої ОСОБА_11 нібито вчинено злочин.

Жодних фактичних даних про вчинення ОСОБА_6 дій, які вказують на ознаки події та складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України, повідомлення про підозру не містить.

До матеріалів клопотання не додані документи на підтвердження поставки «непрацездатних» світильників, що свідчить про відсутність належних і достатніх доказів, які б підтверджували факт поставки завідомо неякісної продукції та факту злочинної змови щодо постачання до ПАТ «КЕВРЗ» товарів завідомо невідповідної якості.

В оскаржуваній ухвалі слідча суддя не посилається на докази, якими встановлена невідповідність світильників технічним вимогам та їх непрацездатність.

Недоведеність наявними доказами факту змови щодо поставки неякісної (непрацездатної) продукції та позитивний досвід здійснення поставок продукції ТОВ «Елпо Україна» на адресу ПАТ «КЕВРЗ» у минулі періоди, у сукупності з іншими аргументами сторони захисту щодо не встановлення факту непрацездатності світильників та вини виробника - свідчать про відсутність будь-яких доказів для припущення про вчинення злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

Крім того, повідомлення про підозру містить суперечливі, взаємовиключні твердження, що свідчить про відсутність обов`язкового елементу об`єктивної сторони, а саме завдання збитків Державному бюджету.

Наявним в матеріалах справи Висновком економічної експертизи № 845/1/24 від 26.12.2014, завдання збитків Державному бюджету не підтверджено.

Надані органом досудового розслідування протоколи про результати проведення НСРД не містять жодних фактичних даних про будь-які можливі протиправні дії ОСОБА_6 .

Також апелянт вказував, що в порушення вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, прокурор ініціював застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Жодного обґрунтування наявності ризиків із посиланням на фактичні обставини і докази матеріали клопотання не містять.

20.02.2025 від захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , надішли доповнення до апеляційної скарги, в яких остання вказувала на відсутність обґрунтованої підозри та не врахування позиції сторони захисту в оскаржуваному рішенні.

Апелянт зазначала, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не досліджувала документи (докази), долучені до клопотання, чим допустила неповноту судового розгляду.

Зміст оскаржуваної ухвали дублюється зі змістом клопотання сторони обвинувачення, при цьому в ухвалі взагалі не відображено аргументи сторони захисту, а лише зазначено, що було висловлено заперечення, однак доводам захисту не надано жодної оцінки та не вказано в ухвалі підстави для їх відхилення.

Зміст повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу являє собою виключно припущення та здогадки органу досудового розслідування та не містить жодних встановлених обставин, які б свідчили про існування події та наявність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Крім того, у повідомленні про підозру містяться суперечності щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 , оскільки на 2 аркуші підозри та 7 аркуші клопотання зазначено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4, ч. 5 ст. 191 КК України, проте за текстом повідомлення про підозру відсутні відомості про дії, що могли б бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України.

Більш того, у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000209 станом на 24.01.2025, примірник якого долучено до клопотання, відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 повідомлена про підозру за двома епізодами за ч. 4 ст. 191 КК України (епізоди № 2 та № 8).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 не є підозрюваною за ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Також апелянт зазначала, що погоджується з висновком слідчого судді про відсутність та необґрунтованість ризиків, на які посилався орган досудового розслідування, однак, зважаючи на відсутність ризиків, не зрозуміло, з яких мотивів виходив суд, визначаючи обсяг обов`язків, які необхідно покласти на підозрювану ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 із доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути продана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів судового провадження, повний текст оскаржуваної ухвали проголошено 06.02.2025 у відсутності учасників судового розгляду, тоді як апеляційну скаргу подано 11.02.2025.

Відтак, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи сторони захисту про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, оскільки матеріали справи не містять даних про обізнаність захисника із мотивами та обгрунтуванням оскаржуваної ухвали до 06.02.2025, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 02.03.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених органом досудового розслідування обставин, але не пізніше 01.01.2023 у ОСОБА_12 , який на той час займав посаду головного інженера ТОВ «ЕЛПО УКРАЇНА» (), заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_13 , за попередньою змовою із невстановленими особами, та ОСОБА_6 , яка перебуває на посаді керівника з виробництва ТОВ «ЕЛПО УКРАЇНА» (), виник загальний злочинний умисел направлений на привласнення бюджетних грошових коштів, що належать ПрАТ «КЕВРЗ» шляхом зловживання своїм службовим становищем в умовах воєнного стану, в результаті проведення тендерних закупівель, та подальшого приймання поставлених ТОВ «ЕЛПО УКРАЇНА» () товарів (приладів та устаткування) залізничного призначення невідповідної якості в інтересах останніх.

Так, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, прагненням до наживи і метою незаконного отримання доходів на постійній основі, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, а тому її провадження потребує чітких та узгоджених дій, ОСОБА_12 за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та невстановленими особами, розробили план злочинних дій, спрямованих на заволодіння грошових коштів, що належать ПрАТ «КЕВРЗ», шляхом постачання та подальшого прийому одиниць продукції невідповідної якості із завищеними технічними характеристиками виробництва ТОВ «ЕЛПО Україна».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.01.2024, на адресу ПрАТ «КЕВРЗ» до початку проведення тендерної закупівлі отримано цінову пропозицію постачальників освітлювальних приладів, зокрема від афілійованих суб`єктів господарської діяльності ТОВ «ТРАНСВОЛЬТАЖ» (), ТОВ «БАМІД» (), ТОВ «БРОТЕХ» ().

30.01.2024, ОСОБА_13 складено та підписано в якості виконавця порівняльну таблицю цінових пропозицій за результатами моніторингів на товари, що разом із іншим, стало підставою для складання, підписання та подачі службової записки на проведення процедури спрощеної закупівлі та подальшого прийняття рішення про проведення закупівлі.

01.02.2024 ПрАТ «КЕВРЗ» на Інтернет порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» оприлюднено інформацію про проведення процедури закупівлі «Світильники та освітлювальна арматура» (ідентифікатор UA-2024-02-01-014917-a) із очікуваною вартістю 1 331 735,50 грн (без ПДВ).

В свою чергу ОСОБА_13 , володіючи інформацією про оприлюднення вказаної вище процедури закупівлі, на виконання спільного злочинного умислу, повідомив про це ОСОБА_12 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_6 про необхідність підготовки документального супроводу постачання товарів (приладів та устаткування) залізничного призначення, зокрема освітлювальних приладів.

09.02.2024, невстановленою органом досудового розслідування особою, за невстановлених обставин, за допомогою авторизованого електронного майданчика «SmartTender.biz» подано до електронної системи публічних закупівель «Prozorro» тендерну пропозицію на участь у процедурі закупівлі.

12.02.2024, відповідно до протоколу №028 розгляду тендерної пропозиції, ПрАТ «КЕВРЗ» визнано ТОВ «МІРТІЛАЙН» (7) переможцем закупівлі.

16.02.2024 між ПрАТ «КЕВРЗ» та ТОВ «МІРТІЛАЙН» (7) укладено договір поставки №19/02/24 від 16.02.2022 предметом якого відповідно до специфікації №1, до всього, є поставка продукції виробництва ТОВ «ЕЛПО Україна», а саме Світильник 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення у кількості 104 шт. на суму 808 600,00 грн (без ПДВ), та Світильник 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення на суму 257 880,00 грн. (без ПДВ).

Надалі, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, ОСОБА_13 , зловживаючи своїм службовим становищем, отримав інформацію про заявку ПрАТ «КЕВРЗ» від 15.02.2024 №30/ВМТП/24 до афілійованої ОСОБА_12 ТОВ «МІРТІЛАЙН» щодо виготовлення та поставки продукції, зокрема Світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення у кількості 104 шт., та Світильники 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення.

В свою чергу, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , також були обізнаними про наявність заявки від ПрАТ «КЕВРЗ» до ТОВ «МІРТІЛАЙН» про виготовлення та поставку вказаної продукції, виробництва ТОВ «ЕЛПО Україна».

Надалі, у ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ПрАТ «КЕВРЗ» в умовах воєнного стану, при безпосередній поставці від афілійованого до ТОВ «ЕЛПО Україна» ТОВ «МІРТІЛАЙН» продукції, а саме Світильників 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення та Світильників 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення, щодо яких була надана заявка.

Так, 16.02.2024, від ТОВ «МІРТІЛАЙН» який діє під контролем ОСОБА_12 до ПрАТ «КЕВРЗ» на підставі заявки від 15.02.2024 №30/ВМТП/24 поставлено, а ОСОБА_13 , на виконання спільного злочинного умислу, за адресою: м. Київ, вул. Січеславська 2, особисто прийнято, до всього, Світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у кількості 20 шт. на загальну суму 155 500,00 грн. (без ПДВ), та Світильники 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення у кількості 42 шт. на загальну суму 257 880,00 грн. (без ПДВ) про що складено видаткову накладну №8 від 16.02.2024 де останнім поставлено підпис.

Того ж дня, від ТОВ «МІРТІЛАЙН» який діє під контролем ОСОБА_12 до ПрАТ «КЕВРЗ» на підставі заявки від 15.02.2024 №30/ВМТП/24 поставлено, а ОСОБА_13 , на виконання спільного злочинного умислу, за адресою: м. Київ, вул. Січеславська 2, особисто прийнято, до всього, Світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у кількості 16 шт. на загальну суму 124 400,00 грн. (без ПДВ), про що складено видаткову накладну №9 від 16.02.2024 де останнім поставлено підпис.

Надалі, 16.02.2024, від ТОВ «МІРТІЛАЙН» який діє під контролем ОСОБА_12 , до ПрАТ «КЕВРЗ» на підставі заявки від 15.02.2024 №30/ВМТП/24 поставлено, а ОСОБА_13 , на виконання спільного злочинного умислу, за адресою: м. Київ, вул. Січеславська 2, знову особисто прийнято, до всього, Світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у кількості 26 шт. на загальну суму 202 150,00 грн. (без ПДВ), про що складено видаткову накладну №10 від 16.02.2024 де останнім поставлено підпис.

Поставлені Світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення у кількості 62 шт., та Світильники 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення у кількості 42 шт. знаходяться у непрацездатному стані у зв`язку з невідповідністю частини технічних параметрів відповідно до ДСТУ 2860-94.

Враховуючи вищевикладене, внаслідок поставки Світильників 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у кількості 62 шт., та Світильників 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення, у кількості 42 шт. завдано матеріальний збиток державному бюджету на суму 739 930, 00 грн. гривень (без ПДВ).

Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на повторне заволодіння чужим майном, у ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , виник новий злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ПрАТ «КЕВРЗ» в умовах воєнного стану, а саме при безпосередній поставці від афілійованого до ТОВ «ЕЛПО Україна» ТОВ «МІРТІЛАЙН» продукції, а саме Світильників 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 у кількості 42 шт., щодо яких була надана заявка.

Так, 19.02.2024, від ТОВ «МІРТІЛАЙН», який діє під контролем ОСОБА_12 до ПрАТ «КЕВРЗ», на підставі заявки від 15.02.2024 №30/ВМТП/24 поставлено, а ОСОБА_13 , на виконання спільного злочинного умислу, за адресою: м. Київ, вул. Січеславська 2, особисто прийнято, до всього, світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 у кількості 42 шт. на загальну суму 326 550,00 грн. (без ПДВ), про що складено видаткову накладну №11 від 19.02.2024 де останнім поставлено підпис.

Поставлені світильники 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 у кількості 42 шт., знаходяться у непрацездатному стані у зв`язку з невідповідністю частини технічних параметрів відповідно до ДСТУ 2860-94

Враховуючи вищевикладене, внаслідок поставки світильників 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у кількості 42 шт. завдано матеріальний збиток державному бюджету на суму 326 550,00 грн.

23.01.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в великих розмірах, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 191 КК України; та у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 191 КК України

03.02.2025 старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 3 918 232 грн., та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.02.2024 залишено без задоволення клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання з 23:00 год. по 06:00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 23.03.2025 включно.

Цією ж ухвалою зобов`язано підозрювану ОСОБА_6 виконувати

процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Українку;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, за обставин викладених у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, слідчий суддя дійшов врахував посилання слідчого про існування зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення незаконного тиску на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовження кримінально-протиправної діяльності або вчинення нових злочинів.

У той же час, слідчий суддя дійшов до висновку про недостатність доводів слідчого у клопотанні для висновку, що вказані ризики мають такий ступінь вірогідності їх настання, запобігти яким здатен лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, про який порушував питання слідчий у клопотанні.

Врахувавши тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваній кримінальнихправопорушень, та їх наслідками, у повній мірі здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування для встановлення всіх обставин справи, запобігти встановленим в ході судового розгляду ризикам.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 інкримінованих їй злочинів.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисників на відсутність події та складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, а також посилання на недоведеність вказаних у клопотанні збитків, та на те, що в безпосередні обов`язки ОСОБА_6 не входить діяльність, в рамках якої останній інкриміновано злочин, є передчасними.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Посилання апелянтів на наявність у змісті повідомленої ОСОБА_6 підозри та клопотанні слідчого суперечностей щодо кваліфікації дій підозрюваної, з тих підстав, що на 2 аркуші підозри та 7 аркуші клопотання зазначено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4, ч. 5 ст. 191 КК України, проте за текстом повідомлення про підозру відсутні відомості про дії, що могли б бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України, не є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Як убачається із даних повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.01.2025, вказане повідомлення у відповідності до вимог ст. 277 КПК України, містить стислий виклад фактичних обставин двох епізодів кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням відповідної статті та частини статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано такі дії ОСОБА_6 , а саме - за ч. 4 ст. 191 КК України.

Помилкове зазначення слідчим у клопотанні та на другому аркуші повідомлення про підозру про ч. 5 ст. 191 КК України може свідчити про допущену слідчим описку, яка не впливає на суть та зміст прийнятого слідчим суддею рішення, оскільки в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено обставини повідомлення про підозру ОСОБА_6 саме за ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, у ході подальшого досудового розслідування слідчий, прокурор у відповідності до ст. 279 КПК України може повідомити про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри.

Викладені в апеляційній скарзі захисників доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки на думку колегії суддів, з огляду на тяжкість та конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинних дій, тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою, та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов правильного висновку про часткову доведеність зазначених у клопотанні ризиків, врахувавши при цьому відсутність доказів високого ступеню імовірності їх настання, що стало підставою для застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж запобіжний захід, який просив застосувати слідчий у клопотанні.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 372 КПК України, та містить у собі відомості, передбачені ст. 196 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, згідно положень ч. 4 ст. 131 КПК, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на день розгляду апеляційної скарги оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 вичерпала свою дію 23.03.2025, оскільки саме до цієї дати було визначено строк запобіжного заходу.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника з доповненнями в інтересах підозрюваної.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 117, 176-178, 181, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3