ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 Справа №607/4277/25 Провадження №1-кп/607/1255/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 09.02.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2024 у справі №607/10000/24, яка набрала законної сили 27.05.2024, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Водночас, у невстановлений час та дату, у ОСОБА_3 , який достовірно знав про вищевказану постанову суду щодо позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, виник злочинний умисел на умисне невиконання рішення суду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2024, його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, маючи реальну можливість виконувати її, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 1 року він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував транспортним засобом 08.02.2025.

Так, 08.02.2025 о 13:50, ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf» р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Галицькій, в с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області, де за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області та в ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно ОСОБА_3 , складено протокол вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП від 08.02.2025.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.1 ст.382 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік із застосуванням ст. 75 КПК України та визначити мінімально можливий іспитовий термін.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, визнав у повному обсязі.

Повідомив, що 08.02.2025 він здійснив одноразову поїздку, оскільки привезли його матір із лікарні і необхідно було перевезти її у с. Товстолуг.

Зазначив, що про наявність постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення зокрема у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік йому було відомо, він був присутній у залі судового засідання під час оголошення вказаного рішення.

Зазначив, що усвідомлює, що вчинив протиправне діяння. Обставини непереборної сили, які змушували б його сідати за кермо транспортного засобу того дня, були відсутні. Вчинив вказане діяння, бо на той час вважав, що це буде правильно.

Підтвердив, що обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності, щиро розкаюється у вчиненому.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини та щире каяття, наявність на утриманні малолітнього сина, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, особу ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Також з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії, на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для виправлення останнього.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Процесуальні витрати та речові докази, у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1