СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1234/25 ун. № 759/954/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши розгляд заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 - головуючої у кримінальному провадженні ЄРДР № 0004620 від 16.12.2023 року (ун. № 759/954/25) за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

сторони: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання 25 лютого 2025 року у межах судового провадження № 759/954/25 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 заявив відвід головуючій у справі - судді ОСОБА_4 , який мотивував некомпетентними та упередженими, на його погляд, процесуальними діями судді під час розгляду клопотань сторони захисту про зупинення даного кримінального провадження щодо обвинуваченого, який призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , вважаючи її безпідставною.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду заяви про відвід був повідомлений завчасно.

Обвинувачений, який перебуває під вартою та через установу утримання був повідомлений про час і місце розгляду заявленого відводу, заяв про його доставку в суд для участі в розгляді заявленого у його присутності 25 лютого 2025 року відводу судді ОСОБА_4 не подавав, а тому участі в розгляді заявленого відводу не брав.

Разом із заявою про відвід для її розгляду надані всі матеріали провадження, які не містять заяви особи, якій заявлено відвід, про намір надати пояснення в порядку ч. 3 ст. 81 КПК України.

Проаналізувавши заяву про відвід судді та всі матеріали провадження, суддя дійшов таких висновків.

Суддя ОСОБА_4 , провівши на підставі здійсненого автоматичного розподілу справи підготовче судове провадження, розпочавши судовий розгляд, а також вживаючи легітимних заходів щодо забезпечення участі в судовому засіданні обвинуваченого, виконувала свій професійний обов?язок забезпечити всім учасникам провадження доступ до правосуддя, яке має відбуватися протягом розумного строку. Відтак, здійснення суддею розгляду даного судового провадження, вжиття нею заходів щодо приводу, розшуку обвинуваченого, а також надання дозволу на його затримання з метою приводу до суду не можна вважати свавільним.

Обставини, що виключають участь судді в провадженні, викладені в ст. ст. 75, 76 КПК України. Сама по собі незгода із судовими рішеннями не може слугувати підставою для відводу судді, що їх ухвалив, якщо не встановлено окремих підстав для його відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України.

Оцінюючи вказані у заяві про відвід інші факти через призму ознак можливого упередженого ставлення з боку судді ОСОБА_4 , які могли б мати очевидний характер для будь-якого пересічного спостерігача, суддя констатує наявність таких ознак.

Так, що стосується розгляду клопотань захисту про зупинення даного провадження, скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, який призваний для проходження військової служби, то виключно в контексті перевірки доводів заявленого відводу судді встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів провадження (т. 1 а. 248-250), ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період 25 серпня 2024 року, яку розпочав проходити у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи у розпорядженні її командира. Окремо наприкінці серпня вирішувалося питання про переміщення солдата ОСОБА_5 по службі до військової частини НОМЕР_2 (дислокація в АДРЕСА_1 ), в штаті якої він вже перебував станом на 28 вересня 2024 року.

Ці дані мають у справі й інше додаткове підтвердження (т. 2 а. 71, 72, 101, 103, 104), відтак є очевидними.

Згідно з імперативними приписами ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Вказане правило, окрім випадку утримання обвинуваченого під вартою, має імперативний характер і не допускає довільного тлумачення.

Дане провадження не стосується особливо тяжких чи насильницьких злочинів, злочинів проти основ національної безпеки України або корупційних кримінальних правопорушень.

Разом з тим, за матеріалами справи до обвинуваченого, який оголошений у розшук 25 липня 2024 року через двічі неявку в судові засідання у червні та липні 2024 року (т. 1 а. 201-202) та якого було затримано 23 вересня 2024 року саме за місцем проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 (т. 1 а. 209-211), судом 24 вересня 2024 року, попри заяви обвинуваченого, який мав статус військовослужбовця, про поважність причин не прибуття до суду - призов на військову службу та її проходження у подальшому, а також попри клопотання захисника про зупинення даного провадження (т. 1 а. 216), суд застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 1 а. 219-221).

Як свідчать матеріали провадження, суд до вирішення питання запобіжного заходу не обговорював підстави застосування обов?язкової для даного випадку процедури зупинення провадження щодо обвинуваченого, який був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, більш того, його уразливий стан військовослужбовця, який пов?язаний з обмеженням свободи пересування, витлумачив як загрозу ухилення від суду та, як наслідок, підставу для взяття під варту.

Залишення судом поза увагою даних щодо особи обвинуваченого, які підтверджували його особливий статус як особи, призваної для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, штучно призвело до погіршення становища обвинуваченого, що підтверджує доводи ініціатора відводу про упереджене ставлення до обвинуваченого з боку суду, який у такий спосіб замість створення на тлі об?єктивності та неупередженості умов для реалізації сторонами своїх прав та обов?язків продемонстрував власне переконання у винуватості обвинуваченого та необхідності у зв?язку з цим його ізоляції в установі, наближеній до суду територіально.

Наразі обвинувачений тримається під вартою, що вже унеможливлює зупинення провадження щодо нього та продовження ним військової служби без відповідного спеціального клопотання прокурора про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ст. 616 КПК України для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, або без реалізації судом дискреційних повноважень щодо скасування чи зміни запобіжного заходу в загальному порядку, справедливе очікування на збалансованість яких стає ілюзорним з огляду на сформовану судом у даному складі правову позицію (т. 1 а. 219-221; т. 2 а. 42-43, 62-63).

Встановивши об`єктивні факти, які вказують на обґрунтованість висловленого стороною захисту припущення про упереджене ставлення судді до виконання своїх обов`язків із здійснення правосуддя, створюючи необхідні умови для відновлення довіри до суду задля усунення самої можливості для стороннього спостерігача мати сумніви в неупередженості суду, керуючись правилами ст. ст. 75-76, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 - головуючої у кримінальному провадженні ЄРДР № 0004620 від 16.12.2023 року (ун. № 759/954/25) за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження ун. № 759/954/25 передати на розгляд іншому складу суду у встановленому законом порядку.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1