ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2353/24
У Х В А Л А

"27" лютого 2025 р. смт Петриківка

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без участі сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000076 від 26.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В

24.02.2025 року до суду надійшло клопотання від представника власника арештованого майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року на автомобіль, марки «Renault Midlum 150» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, білого кольору.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року по справі № 187/2353/24 було накладено арешт на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного 26.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на автомобіль, марки «Renault Midlum 150» р/н НОМЕР_1 , 2002 року випуску, білого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , який вилучено та визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказане майно до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Згідно з клопотанням слідчого про накладення арешту, автомобіль марки «Renault Midlum 150» р/н НОМЕР_1 , виступає одним із головних речових доказів у кримінальному провадженні і за його участю необхідно провести експертизу технічного стану транспортного засобу на предмет можливих його несправностей.

При цьому, власник майна з вищевказаним арештом категорично не згоден та просить його скасувати, виходячи з наступного.

Заявник є власником транспортного засобу на який накладено арешт, при цьому заявник не є стороною кримінального провадження, а лише надавав свій транспортний засіб своєму знайомому в користування.

У даному кримінальному провадженні, в ході проведення досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі і експертизи, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування була необхідність накладення арешту на автомобіль. Таким чином, у даному кримінальному провадженні усунуті перешкоди щодо збереження на ньому слідів кримінального правопорушення, необхідні для експертних досліджень, які потребували його більш детального огляду, у зв`язку з чим до цього у органу досудового розслідування була необхідність накладення арешту.

Транспортний засіб не є власністю обвинуваченого, це майно не може бути

конфісковане, на нього не може бути звернуто стягнення в рахунок відшкодування збитків, а тому, повернення автомобіля володільцю не зашкодить кримінальному провадженню та розгляду справи в цілому, а тому потреби у арешті майна не має, заявник просить скасувати арешт та повернути володільцю арештоване майно.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, в клопотання просили розглядати справу у їхню відсутність.

Прокурор ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, зазначивши що не заперечує проти зняття арешту в частині використання автомобіля «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зі збереженням заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатися вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями частини першої ст. 174 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

За правилами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що 26.12.2024 року розпочато кримінальне правопорушення № 0000076, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом того, що 26.12.2024 року, близько 10-00 год., сталася ДТП за участі автомобіля «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого водій та пасажири автомобіля «ВАЗ 2109» отримали тілесні ушкодження.

26.12.2024 року слідчим винесено постанову про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів автомобіля, марки «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Даний автомобіль зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання вилучених транспортних засобів ВП № 3 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

26.12.2024 року ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області було накладений арешт на автомобіль, марки «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , 2002 р.в., білого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідування обставини, суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, які були підставою для попереднього застосування арешту автомобіля марки «Renault Midlum 150».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Таким чином, беручи до уваги, що кримінальне провадження порушено 26.12.2024 року, а автомобіль «Renault Midlum 150» перебуває в розпорядженні правоохоронних органів два місяці, суд вважає за можливе запобігання вказаному ризику шляхом збереження заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном з зняттям заборони на його використання володільцем.

Вказане в повній мірі забезпечить досягнення мети арешту речового доказу та виконання завдання кримінального провадження.

Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, передбачено, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, речових доказів, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, оскільки виявлений та вилучений автомобіль оглянутий слідчим та з ним проведені всі необхідні слідчі дії, суд вважає за можливе скасувати арешт в частині заборони будь-кому використовувати автомобіль марки «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , 2002 р.в., білого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та передати його власнику, або іншій уповноваженій особі, що не приведе до шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, 170-171, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля у кримінальному провадженні № 0000076 від 26.12.2024 року, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року по кримінальному провадженню № 0000076 від 26.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в частині заборони використання автомобіля марки «Renault Midlum 150», р/н НОМЕР_1 , 2002 р.в., білого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 і передати йому на відповідальне зберігання з метою забезпечити схоронність автомобіля в якості речового доказу.

В іншій частині клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовити. Копію ухвали для виконання направити до ВП № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя:ОСОБА_1