ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 197/956/24

Провадження № 1-кп/210/304/25

12 березня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання кримінальне провадження № 0000066 від 26 червня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широчани Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх доньок, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 26 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

16 грудня 2024 року до канцелярії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, із доданим до нього клопотанням від 16.12.2024 року та пакетом документів від ТОВ «Алсо Інгулець Україна», у якому останні просять суд: звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ «Алсо Інгулець Україна» (), під зобов`язання трудового колективу здійснювати заходи виховного впливу на обвинуваченого, спрямовані на недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 26.06.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України закрити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, просив задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_4 та колективу ТОВ «Алсо Інгулець Україна» про передачу його на поруки трудовому колективу та звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та передати ОСОБА_5 на поруки колективу ТОВ «Алсо Інгулець Україна».

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити вищезазначене клопотання про передачу на поруки та звільнення від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в особі начальника загального відділу ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника потерпілого, не заперечує проти закриття провадження по справі та передачу обвинуваченого на поруки.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, вважає, що клопотання колективу ТОВ «Алсо Інгулець Україна» () про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Отже, за змістом ст. 47 КК України, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, за сукупності таких умов: 1) особа вперше вчинила кримінальне правопорушення; 2) діяння належить до кримінального проступкуабо нетяжкого злочину; 3) кримінальне правопорушення не є корупційним та не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.01.2024 року у справі № 283/2169/19 та у постанові від 15.11.2021 року у справі № 199/6365/19, поняття «щире каяття» передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

При цьому зазначає, що Верховний Суд у постанові від 15.11.21 у справі №199/6365/19 вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому кримінальному провадженні не заперечував, разом з тим, визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення не може свідчити про наявність у його діях такої обов`язкової умови для застосування вимог ст.47 КК України як щире каяття.

Окрім того, під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 також не проявив своє ставлення до вчиненого, що могло бути розцінено судом як щире каяття.

На переконання суду у обвинуваченого ОСОБА_5 відсутнє щире каяття, як одна з безумовних передумов застосування положень ст. 47 КК України.

Крім того, метою передачі обвинуваченого на поруки трудовому колективу є участь суспільства у перевихованні обвинуваченого шляхом здійснення морального впливу на нього.

Беручи обвинуваченого на поруки, трудовий колектив фактично бере на себе обов`язок здійснювати щодо нього заходи виховного характеру, контроль за виконанням безпосередніх трудових обов`язків, додержанням ним правил громадського співжиття в побуті та громадських місцях тощо.

Отже, передаючи обвинуваченого на поруки трудовому колективу, суд повинен належним чином з`ясувати чи буде здатний трудовий колектив здійснювати щодо нього заходи виховного характеру.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі № 621/3213/19.

Таким чином, оскільки у поведінці обвинуваченого відсутнє щире каяття, яке є обов`язковою підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності в порядку ст. 47 КК України, то суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 44, 47 КК України, ст.ст. 100, 110, 124, 174, 181-183, 284-288, 369-372, 392-395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки колективу ТОВ «Алсо Інгулець Україна» () залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 березня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1