Справа № 202/2201/25
Провадження № 1-кп/202/1073/2025
УХВАЛА

13 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001036 від 01 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001036 від 01 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Ухвалою від 05 березня 2025 року було призначене підготовче судове засідання по справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, просила суд продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначила, що обвинувачений, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення від відповідальності за вчинений злочин,незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор заявила клопотання про етапування обвинуваченого з м.Київа до м.Дніпра.

Захисниця обвинуваченого заперечувала проти призначення обвинувального акта до судового розгляду та заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування не було встановлено особу, яка займає відповідальне становище та якій надавався або пропонувався хабар. Таке формулювання не конкретизує навіть орган, у якому працює службова особа, не кажучи вже про її посаду, статус та службове становище. Крім того зазначила, що формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам. Всі ці обставини порушують право обвинуваченого на захист.

Захисниця також просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 . В обґрунтування заперечень зазначила, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними та мають характер припущень. Її підзахисний має міцні соціальні зв`язки, дружину, яка є інвалідом 3 групи та двох дітей, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання. Ухилятись від суду ОСОБА_4 також не збирається. На підставі викладеного просила суд змінити її підзахисному запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання захисниці про повернення обвинувального акта, зазначивши, що він відповідає вимогам ст.291 КПК України, а обставини, на які посилається захисниця, мотивуючи клопотання про повернення обвинувального акта, є предметом судового розгляду.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акта.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, з обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_4 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, дана відповідна правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті зазначені всі елементи складу злочину, у тому числі: дата, час, місце, спосіб вчинення злочину, обставини вчинення, мотив обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Отже, на думку суду, обставини, які захисниця обвинуваченого зазначає у клопотанні про повернення обвинувального акта не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акта для усунення недоліків, оскільки можуть бути предметом розгляду і оцінки під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого засідання.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вищевказаний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, у зв`язку із чим клопотання захисниці про повернення обвинувального акта задоволенню не підлягає.

Підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України не існує; угоди про визнання винуватості до суду у порядку, передбаченому КПК України не надійшло; підстав для закриття проваджень згідно ст. 284 КПК України не вбачається; підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування не має; підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12 лютого 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 березня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду продовжує існувати, оскільки обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі в суді не допитані, теж неможливо повністю виключити, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачений не має сталого заробітку та офіційного джерела доходів.

При цьому ризики, передбачені п.2 та п.4 ч.1 ст.177 КПК прокурором у судовому засіданні доведені не були.

Разом із цим, враховуючи наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, що забезпечить виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Враховуючи перебування захисниці обвинуваченого у м.Дніпрі, з метою не порушення права обвинуваченого на захист та позицію сторони захисту, суд вважає за необхідне етапувати (перевезти) обвинуваченого ОСОБА_4 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для проведення відповідних процесуальних дій під час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст.110,315-317,369,371 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта відмовити.

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України,до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська на 14 годину 00 хвилин 18 березня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно строком на 60 діб, тобто до 11 травня 2025 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 копійок.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,етапувати з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для розгляду кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на Державну установу «Київський слідчий ізолятор».

Про виконання ухвали сповістити суддю Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1