Суддя ОСОБА_1
Справа № 641/8777/21
Провадження № 1-кп/644/292/24
18.12.2024
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001279 від 21.10.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

В обґрунтування посилався на те, що ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу не зменшились, з урахуванням особи обвинувачених та суворості можливого покарання вони можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та інших обвинувачених, що підтверджується характером вчинених кримінальних правопорушень з застосуванням до потерпілих фізичного та психологічного насильства, а також можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особами які раніше вчиняли кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_8 з 21.05.2021 року утримується під вартою, заперечує обґрунтованість підозри. Після допиту потерпілих, часткового дослідження доказів, їй як адвокату теж зрозуміло, що підозра, в об1ємі обвинувачення необґрунтована. Ризики наведені прокурором носять характер припущень та нічим не доведені. Потерпілий ОСОБА_12 заперечує причетність ОСОБА_8 до вчиненого злочину. Прокурором не надано жодного доказу, щоби жоден з потерпілих чи свідків посилався на вчинення на них тиску з боку обвинуваченого. Сама по собі тяжкість вчиненого злочину не може слугувати підставою до продовження міри запобіжного заходу. На надано доказів про переховування від органів досудового слідства чи суду. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, цивільну дружину та пристарілу матір. Оскільки злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 не мають тяжких наслідків то просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника та доповнив, що за час тривалого перебування під вартою прокурор не надано жодного доказу на підтвердження його винуватості, ризики на які посилається прокурор носять характер припущень. Просив вважати ризики на які посилається прокурор надуманими, оскільки вони не підтверджені жодним доказом і просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він має піклуватися про матір, також зазначив, що визначений судом розмір застави у сумі 302800,00 грн., у ньогг нее має можливості сплатити, оскільки з 2021 року перебуває під вартою та не працює.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 підтримала думку захисника ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики на які прокурор посилався в своєму клопотанні не доведені, мають характер припущень. Потерпілі в справі допитані, а отже немає підстав стверджувати про можливість тиску на потерпілих. Також є безпідставним і посилання прокурора на можливість вчинення ОСОБА_10 нових злочинів. ОСОБА_10 має сім`ю, працював, надавав допомогу непрацездатному батькові та утримував дочку.

Перебуваючи під вартою переніс тяжку хворобу гепатит С і на цей час потребує відновлення здоров`я, спеціального харчування та спеціального режиму. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт вважаючи, що такий захід забезпечить розгляд справи, раніше визначена сума застави для нього є неспівмірною, оскільки він з часу обрання міри запобіжного заходу з 2021 року не працює і не має доходу.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника, зазначив, що прокурор не довів ризиків які зазначив у клопотанні і просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та підтримали позицію обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також їх захисників. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до наступних висновків…

Суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 331 КПК України)

Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою для обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , спливає 04 січня 2025 року.

Аналізуючи обставини та факти, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, суд приходить до переконливого висновку, про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 можуть переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду через побоювання можливого суворого покарання, тобто ризик, який був підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, продовжує мати місце і надалі.

Разом з тим суд не знаходить підстав вважати, що прокурором доведений ризик того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перебуваючи на свободі можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 перебуваючи на свободі можуть впливати на потерпілих, оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 допитані судом, а потерпіла ОСОБА_14 за повідомленням Департаменту стратегічних розслідувань НП України потерпіла 06.03.2022 р. виїхала за межі України і на цей час перебуває на території Німеччини.

Так ОСОБА_8 та ОСОБА_10 хоча і є особами, які раніше були засуджені за вчинення злочинів, однак відбули призначені судами строки покарання, ОСОБА_10 є особою, яка раніше в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Характер інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 кримінальних особливо тяжких злочинів, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Однак, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Крім того судом враховується той факт, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебувають під вартою з 21.05.2021 впродовж тривалого часу, і за цей час прокурором не наведено додаткових доказів на підтвердження ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу, також деякі ризики перестали існувати під час судового розгляду.

Отже з врахуванням відомостей про особи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які дали суду показання, об`єму обвинувачення з урахуванням показань потерпілих, та досліджених на цей час доказів, які не перебували у розшуку, самостійно з`явився за викликами слідчого та суду, мають постійне місце проживання, ОСОБА_8 проживає у квартирі АДРЕСА_5 , до затримання працював у приватному порядку, ОСОБА_10 , має постійне місце проживання у квартирі АДРЕСА_6 , має на утриманні малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_4 , має хронічні захворювання то суд доходить висновку про можливість зміни їм міри запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем їх мешкання, оскільки застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є більш доцільним, саме такий запобіжний захід на думку суду забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому на останніх слід покласти додаткові обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 182, 183,193, 194, 196, 197, 331, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання (реєстрації):

- ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_5 ,

- ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_6 ,

з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 діб, до 15 лютого 2025 року.

Покласти на ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Звільнити обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з-під варти в залі суду.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 направити до ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області для виконання, з метою негайного їх доставлення працівниками поліції до місця проживання та контролю за поведінкою підозрюваного.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1