У Х В А Л А

Іменем України

№ 128/2312/22 № 1-в/610/12/2025
м. Балаклія13 лютого 2025 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом'якшення покарання,

в с т а н о в и в:

Посилаючись на втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, засуджений просить привести вироки у відповідність до Закону.

Адміністрація ПВК (№ 17), засуджений, прокурор просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Судом встановлено наступне.

За вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 03.06.2020:

«Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 :

періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою».

Його визнано винуватим у вчиненні крадіжок у період з 19.06.2016 по 20.06.2016 на 2088,5 гривень, у період з 23.08.2019 по 24.08.2019 на 2234,4 гривні, 30.11.2019 на 717,79 гривень.

За вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 28.12.2022, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.03.2023:

«Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за правилами складання покарань, передбаченими ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2020 і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років один місяць».

Його визнано винуватим у вчиненні крадіжки 12.09.2022 на 11179,88 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2016 році становив 1378 грн, у 2019 році - 1921 грн, у 2022 році 2481 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки за вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 03.06.2020, за епізодом викрадення майна 30.11.2019 вартість викраденого майна не перевищувала 1921 грн, вказане діяння перестало бути кримінально караним.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Проте за вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 03.06.2020 за епізодами викрадення майна, вчиненими у період з 19.06.2016 по 20.06.2016 та у період з 23.08.2019 по 24.08.2019 та за вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 28.12.2022, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.03.2023, вартість викраденого майна перевищувала 1378 грн, 1921 грн та 2481 грн відповідно, отже вчинені діяння залишаються кримінально караними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537-539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити.

2)Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 03.06.2020 (3-й епізод), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3)Призначене ОСОБА_3 за вироком Вінницького районного суду Вінницької областівід 28.12.2022, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.03.2023, покарання залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1