Справа № 331/2412/20
Провадження № 1-в/191/56/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», у якому просили звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що засуджений підлягає звільненню від покарання за рядом епізодів, щодо яких скасовано караність діяння.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 06.06.2020 року (вартість майна становила 399,20 грн.), 12.06.2020 року (вартість майна становила 359,20 грн.) та 07.07.2020 року (вартість майна становила 520 грн.), кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, 24.07.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Йому було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та 4 роки позбавлення волі за ч.2 ст.186 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_4 - 24.07.2020 року, а кінець строку покарання - 24.07.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2102 грн. у 2020 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за вказаними правопорушеннями.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Крім того, вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке не підпадає під дію положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке на даний час він відбув.

Таким чином, клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання.

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1