справа № 274/4604/23
провадження № 1-кс/0274/2235/24

Ухвала
19.12.2024 року м. Бердичів
в с т а н о в и в :
В призначене судове засідання учасники судового провадження не з"явилися.
Від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява від 17.12.2024 р. про розгляд скарги за відсутності скаржниці та її представника, вимоги скарги підтримують у повному обсязі.
Ст.дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 1 статті 40-І КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).
При цьому, слідчому/ дізнавачу не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.
Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Згідно узагальнень Вищого спеціалізованого суду України "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування", під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом"якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з"ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Тому слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.
Так,закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до статтей 2, 284 КПК України.
Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов"язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов"язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови. Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000382 від 10.08.2023 р., встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.08.2023 р. зобов`язано службових осіб Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області невідкладно внести відомості в ЄРДР, які містяться в заяві ОСОБА_4 від 13.06.2023 р. (а.к.п. 6).

СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області 10.08.2023 р. виконано ухвалу слідчого судді та внесено відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР за № 0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (самоправство) (а.к.п. 1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 13.06.2023 р. вбачається, що її чоловік ОСОБА_6 , з яким вона розлучається з травня місяця 2023 р. та ділить майно через суд, та його дядько ОСОБА_8 мають відношення до викрадення її автомобіля марки "Мерседес Віто", який близько місяця тому перебував біля під`їзду № 4, по вул. Житомирській, 55 г, в м. Бердичеві (а.к.п. 10-11).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 17.01.2024 р. вбачається, що авто "Мерседес Віто" купувалося у 2013 році, за місяць до реєстрації шлюбу із ОСОБА_9 . Вказане авто купувалося у зв`язку із спільною з ОСОБА_10 підприємницькою діяльністю у сфері торгівлі за спільні грошові кошти, та за частину грошових коштів, які взяли у борг у дядька ОСОБА_7 . Повідомив, що ключі від автомобіля знаходяться у ОСОБА_4 , а автомобіль у дядька в гаражі. На даний час в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває судова справа в межах цивільного судочинства щодо розподілу спільного майна із ОСОБА_10 (а.к.п. 99-100).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 17.01.2024 р. вбачається, що він має племінника ОСОБА_6 , який був одружений з ОСОБА_4 . Вони проживали разом близько 13 років, а в травні 2023 року ОСОБА_6 подав заяву про розлучення із ОСОБА_4 . В подальшому між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт щодо розподілу майна, яке знаходиться у спільній приватній власності обох, оскільки купувалося за спільні грошові кошти під час перебування в офіційному шлюбі. ОСОБА_4 хотіла продати транспортний засіб марки «Мерседес Віто», оскільки вважала, що він належить їй, тому що зареєстрований за нею. ОСОБА_6 заперечував проти цього, оскільки вважає, що вказане авто перебуває у спільній приватній власності обох, оскільки купувався за спільні грошові кошти під час перебування в офіційному шлюбі. Зазначив, що подав відповідну заяву до суду щодо розподілу майна, тому домовився із ОСОБА_4 про те, що до вирішення питання розподілу майна в суді, вказаний транспортний засіб буде перебувати у ОСОБА_7 в його гаражі, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гаражне приміщення № НОМЕР_2 (а.к.п. 94-96).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 18.01.2024 р., остання повідомила, що автомобіль марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 вона купувала за власні грошові кошти у червні 2013 р. Зазначила, що не проживала однією сім`єю із ОСОБА_11 до тієї пори, поки не зареєструвала шлюб 09.07.2013 р., який було розірвано відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2023 р. Також повідомила, що в травні 2023 року у неї із ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 взяв ключі від її транспортного засобу марки «Мерседес» та поїхав у невідомому напрямку, після чого їй стало відомо, що вказаний автомобіль перебуває в гаражі його дядька ОСОБА_7 . Також зазначила, що ОСОБА_6 укладав з нею шлюб із корисливою метою, оскільки під час перебування у шлюбі він ніде не працював, жив за її кошти (а.к.п. 71-72).

Слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження № 0000382 також встановлено, що дізнавачем з метою збирання, перевірки, оцінки доказів та з метою встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, було проведено ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Згідно відповіді на запит Бердичівського міськрайонного суду від 15.01.2024 р. встановлено, що на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває цивільна справа № 274/6221/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя, яка перебуває на стадії розгляду.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 04.12.2023 р. було призначено судову товарознавчу експертизу товарів та транспортно-товарознавчу експертизу. Зі змісту ухвали встановлено, що предметом цивільного спору, крім іншого, являється транспортний засіб марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , по якому проводиться судово-товарознавча експертиза (а.к.п. 89 -92).

Постановою ст.дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 27.02.2024 р. кримінальне провадження № 0000382 від 10.08.2023 р. було закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.к.п. 115-118).

Згідно відповіді на запит Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2024 р. встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.07.2024 р. по цивільній справі № 274/6221/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя призначено судово товарознавчу експертизу, яка наданий час знаходиться на виконанні (а.к.п. 141).

Згідно долученого до матеріалів кримінального провадження № 0000382 ОСОБА_6 DVD R диска із аудіо записом розмови між ним та ОСОБА_4 , протоколу огляду вказаного DVD R диска від 24.09.2024 р. вбачається, що під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було встановлено, що транспортний засіб був придбаний за спільні грошові кошти та до розподілу спільно придбаного автомобіля в судовому порядку даний транспортний засіб буде знаходиться в гаражному приміщенні, що між ними було погоджено (а.к.п. 101, 152-153).

Згідно протоколу огляду місця події від 29.09.2024 р., який був проведений за письмовою заявою ОСОБА_6 від 29.09.2024 р., в ході проведення якого було оглянуто гаражне приміщення № НОМЕР_2 , що за адресою: м. Бердичів, вул. Цадика, в якому було виявлено наявність транспортного засобу марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 (а.к.п. 163, 164).

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 05.11.2024 р. у задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_12 , та в якому знаходиться автомобіль марки "Мерседес" моделі "Віто", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який розташований на території Гаражно-будівельного кооперативу № 12 по вул. Цадика у м. Бердичеві Житомирської області, для подальшого огляду вказаного транспортного засобу, визнання речовим доказом та призначення експертизи, а також для подальшого накладення арешту на цей транспортний засіб, відмовлено (а.к.п. 169).

Постановою ст.дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 25.11.2024 р. кримінальне провадження № 0000382 від 10.08.2023 р. повторно закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.к.п. 176-178).

Відповідно до ст. 356 КК України самоправством вважається самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями було заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди. Мотиви вчинення самоправних дій (скрутне матеріальне становище, помста, прагнення примусити особу вчинити певні дії тощо) на кваліфікацію не впливають, але можуть враховуватися при призначенні покарання.

Так, з досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено місцезнаходження автомобіля марки "Мерседес Віто", д.н.з. НОМЕР_1 , який є предметом спору, та яким, на думку заявниці ОСОБА_4 , незаконно заволодів ОСОБА_6 . Вказаний транспортний засіб знаходиться в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що за адресою: м. Бердичів, вул. Цадика, до вирішення спору в судовому порядку про поділ майна подружжя. Про вказаний факт відомо як заявниці ОСОБА_4 , так і ОСОБА_6 .

У зв"язку з чим, діями ОСОБА_6 не заподіяно значної шкоди інтересам ОСОБА_4 , оскільки не настали наслідки - значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника.

Окрім того, не встановлено в діях ОСОБА_6 ознак як об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яка включає в себе сукупність таких трьох ознак як самовільне вчинення будь-яких дій; оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією) та заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, також відсутні ознаки суб`єктивної сторони самоправства, оскільки відсутні докази щодо умисної вини ОСОБА_6 .

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, а саме по справі допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зібрані та досліджені письмові докази (протоколи огляду диска, огляду місця події, отримані відповіді на запити, ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів), що мають значення для вирішення питання щодо підтвердження або спростування в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На підставі зібраних у справі доказів, дізнавач, надавши їм належну правову оцінку, цілком обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді перебуває цивільна справа № 274/6221/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя. Предметом цивільного спору, крім іншого, являється транспортний засіб марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , по якому проводиться судово-товарознавча експертиза, яка на даний час знаходиться на виконанні. У зв"язку з чим, заява ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення від 13.06.2023 р. дійсно носить цивільно-правовий характер.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, дізнавач, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження посилався на відсутність в діях ОСОБА_6 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яка включає в себе сукупність таких трьох ознак як самовільне вчинення будь-яких дій; оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією) та заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Дізнавач також надав належну оцінку відсутності в діях ОСОБА_6 завдання інтересам ОСОБА_4 своїми діями значної матеріальної шкоди, оскільки встановлено місцезнаходження автомобіля, що є обов`язковою ознакою наявності в діях особи, відносно якої проводиться досудове слідство.

Окрім того, дізнавач дійшов до вірного висновку про те, що в даному випадку наявні цивільно-правові відносини. У зв"язку з чим, в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ст. 356 КК України.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам, відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцією на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, дізнавача, прокурора в рамках кримінального провадження. Поряд з цим ч. 5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Твердження представника скаржника про те, що винесена дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження містить загальні відомості про зміст заяви ОСОБА_4 , також не містить мотивів її прийняття, оскільки в ній не вказано, які саме елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відсутні, не зрозуміло, чи завдано інтересам ОСОБА_4 значної шкоди, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, а саме по справі допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зібрані та досліджені письмові докази (протоколи огляду диска, огляду місця події, отримано відповіді на ряд запитів, ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів), що мають значення для вирішення питання щодо спростування в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Доводи про неповноту проведення досудового розслідування, на які посилається представник скаржника у скарзі, є необґрунтованими, оскільки дізнавачем перевірені показання заявниці ОСОБА_4 , які вона надавала в ході досудового розслідування, також перевірено показання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлено місцезнаходження предмету спору - автомобіля марки "Мерседес Віто", д.н.з. НОМЕР_1 , проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, та в ході розслідування не встановлено будь-яких доказів, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в діях ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання, що дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, будь-яких нових доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять.

У зв"язку з чим, ст.дізнавач ОСОБА_5 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження.

Тому скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ОСОБА_5 від 25.11.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000382 від 10.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303-304, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.11.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000382 від 10.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1