СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/686/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001680 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.10.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГ України №55 від 14.03.2022, солдат ОСОБА_3 призначений на посаду помічника гранатометника 2 відділення 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 6 стрілецького батальйону військової частини, зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

У подальшому, солдата ОСОБА_3 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України № 184 від 01.09.2023 призначено на посаду стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 23 стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №198) 8 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів).

Відповідно до ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. ст. 27, 28 Конституції України обов`язок держави - захищати життя людини, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався та який діє і на теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

З огляду на ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Національну гвардію України», за вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вступу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дія вказаних Статутів поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно з вимогами ст. ст. 6, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем правоохоронного органу, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, стримувати інших осіб від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Вимоги ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язують кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, бути пильним, зберігати державну таємницю, додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У той же час, молодший сержант ОСОБА_7 , з 01.09.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГ України №184 проходить службу на посаді кулеметника 3 відділення 3 стрілецького взводу 23 стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №198) 8 стрілецького батальйону.

Статтею 29 Статуту внутрішньої служби визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до статті 30 Статуту внутрішньої служби, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі статтею 32 вказаного Статуту, за своїми військовими званнями начальниками, серед іншого, є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військове звання «молодший сержант» відноситься до сержантського і старшинського складу, в той же час військове звання «солдат» відноситься до рядового складу.

Таким чином, ОСОБА_7 станом на 13.10.2023, проходячи військову службу разом із солдатом ОСОБА_3 у 23 стрілецькій роті (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №198) ВЧ НОМЕР_1 НГ України, в силу свого військового звання «молодший сержант» був військовим начальником для солдата ОСОБА_3 .

Проте, солдат ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, визначені положеннями вищевказаних нормативно-правових актів та маючи можливість належно їх виконувати, вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, 13.10.2023 приблизно о 21.30 годин солдат ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будівлі бункера (сховище № 110098) на території ДП «Антонов», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 12, будучи невдоволеним тим фактом, що молодший сержант ОСОБА_7 зробив йому зауваження, з метою спричинення ОСОБА_7 фізичного болю і моральних страждань та демонстрації своєї уявної переваги, проявляючи зневажливе ставлення до молодшого сержанта ОСОБА_7 , який у період з 08.00 годин 13.10.2023 по 08.00 годин 14.10.2023 виконував службово-бойове завдання з охорони та оборони ДП «Антонов» у складі вогневої групи №3, вирішив нанести ОСОБА_7 тілесні ушкодження із застосуванням ножа.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 13.10.2023 приблизно о 21.30 годин, солдат ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будівлі бункера (сховище № 110098) на території ДП «Антонов», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 12, усвідомлюючи, що молодший сержант ОСОБА_7 являється щодо нього начальником та виконує обов`язки із військової служби, ігноруючи положення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, утримуючи у своїй лівій та правій руці по одному ножу, які виготовлені кустарним способом та використовуючи їх по черзі, наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше трьох ударів ножами, серед яких:

-один удар в область лівого передпліччя, в наслідок чого у потерпілого ОСОБА_7 утворилась різана рана лівого передпліччя з частковим ушкодженням м`язів згиначів 5-го пальця лівої кисті, з ушкодженням лівого ліктьового нерву, яка відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень;

-два колюче-ріжучі удари в область правого передпліччя, в наслідок чого у потерпілого ОСОБА_7 утворилась різана рана правого передпліччя, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України визнав частково та пояснив, що його образило те, що обвинувачений зайшов до їх кубрика, оскільки часто зникають його особисті речі, що він і сказав. Після чого, потерпілий вийшов з кубрика до коридору, та він взяв один ніж з рюкзака, та вийшов за потерпілим. Він не хотів завдавати тілесних ушкоджень потерпілому, а лише хотів його налякати, проте потерпілий почав махати руками, та в результаті лезо ножа залишилося в потерпілого, а ручка в нього. Вийшло так, що він наніс потерпілому два чи три удари ножем по рукам, проте він точно не пам`ятає. Після чого, потерпілий вибіг на вулицю, а він пішов до кубрика. Він не бачив кров у потерпілого. В подальшому, він покликав військовослужбовця, який наклав турнікет потерпілому.

Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому в нього був лише один ніж, інший ніж слідчий вилучив з його рюкзака.

Того дня він був на емоціях, оскільки його товариш отримав тяжке порання.

В той день він вживав алкоголь, приблизно 300 г, приблизно за годину до вказаних подій.

На момент подій, йому не було відомо, що потерпілий є старший за нього званням, та йому не було відомо, що потерпілий тоді був на чергуванні. Потерпілий не є його командиром.

Він знайомився з висновком експертизи, та визнає, що саме він наніс вказані тілесні ушкодження потерпілому ножем.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково, однак вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілого, а також зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними і дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він знайомий, оскільки вони разом проходять службу, відносини службові. Він зайшовши до кубрика де проживають військовослужбовці, щоб попросити в ОСОБА_8 зубну пасту, де в той час також знаходився ОСОБА_3 . Раніше він чув, що між ОСОБА_3 та іншим військовослужбовцем був словесний конфлікт, з приводу того, що вони живуть «не по понятіям», на що він зробив обвинуваченому зауваження. Після чого, він пішов на пост, оскільки перебував на добовому чергуванні, щоб змінити ОСОБА_9 , а за ним, через хвилин 5, вийшов обвинувачений та сказав, що за свої слова потрібно відповідати. Він відштовхнув від себе обвинуваченого, оскільки біля нього була зброя, та обвинувачений був в стані сп`яніння. Розвертаючись від обвинуваченого, він боковим зором помітив, що йому в бік «летить» якийсь темний предмет, він виставив руку та обвинувачений потратив ножем йому в руку. Поки він розвертався до обвинуваченого, ОСОБА_3 завдав ще один удар ножем йому в ту ж руку. Після чого він вибив ніж з руки обвинуваченого та ОСОБА_3 іншим ножем, який тримав в іншій руці, завдав ще один удар ножем вже по його іншій руці. Він відштовхнув обвинуваченого від себе та вибіг на вулицю, де знаходилися хлопці, які надали йому першу медичну допомогу.

До вказаних подій конфліктів з обвинуваченим у нього не було. На даний час стосунки нормальні. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

- протоколом огляду місця події від 14.10.2023, відповідно до якого, оглянуто підвальне приміщення бункера №110098 на території ДП «Антонов», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 12, в ході якого виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору, кітель ОСОБА_3 , клинок від ножа із залишками речовини бурого кольору та дерев`яну ручку до ножа (т. 2 а.с. 18-24);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.10.2023 (т. 2 а.с. 25-27);

- протоколом огляду місця події від 14.10.2023, відповідно до якого, оглянуто медичну частину ВЧ НОМЕР_1 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено кітель ОСОБА_7 зі слідами РБК та порізами у вигляді двох отворів (т. 2 а.с. 28-35);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2023, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 розповів про відомі йому обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 39-45);

- протоколом огляду від 18.10.2023, відповідно до якого, оглянуто приміщення сховища № 110098, яке розташоване на території ДП «Антонов», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 12, під час якого було вилучено ніж в чохлі (т. 2 а.с. 47-50);

- копією матеріалів службового розслідування за фактом невиконання солдатом ОСОБА_3 вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 51-66);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 091-512-2023 від 22.04.2024, відповідно до якого, згідно висновку експерта № 081-634-2023 від 21.02.2024 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілого ОСОБА_7 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1), рукоятки (об. 2), внутрішньої поверхні чохла-ножнів (об. 3), зовнішньої поверхні чохла-ножнів (об. 4) виявлено: кров (об. 1, 3) особи чоловічої генетичної статі; мікрофрагмент сполучної тканини (об. 1) особи чоловічої генетичної статі; мікрофрагмент м`язової тканини (об. 1) людини, статева належність якої не визначена через непридатність ядер клітин для цитологічного дослідження; піт (об. 1-4). Клітини з ядрами в об. 2-4 не виявлені. При серологічному дослідженні крові та поту в об. 1,3 виявлені антигени А і Н, в об. 1 - ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, на клітинах об. 1 - виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження в слідах об. 1,3 крові, поту, клітин за рахунок потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 71-76);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 071-72-2023 від 29.12.2023, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі кітеля військовослужбовця ОСОБА_7 у відділені судово-медичної криміналістики встановлено: на передній поверхні правого рукава в нижній третині мається одне різане пошкодження без нашарувань слідів, що схожі на кров. Згадане пошкодження виникло від дії гострого ріжучого предмета з двохсторонньою заточкою ріжучої кромки; на задній поверхні лівого рукава в нижній третині мається одне колото-різане пошкодження від дії плаского колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав з одного краю П-подібний обух, а з протилежного краю гостре лезо двохсторонньої заточки. В ділянці згаданого пошкодження маються сліди, що схожі на кров. В ділянках зазначених пошкоджень слідів заліза, міді, нікелю, свинцю та інших сторонніх нашарувань не відмічається (т. 2 а.с. 81-84);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 081-634-2023 від 21.02.2024, відповідно до якого, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто містить антиген Н. В бурих плямах на кітелі військовослужбовця знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої виявлений антиген Н. Ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.с.89-92);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №081-635-2023 від 21.02.2024, відповідно до якого, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто містить антиген Н. В змиві бурої речовини з підлоги, наданої на дослідження, знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої виявлений антиген Н. Ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_7 (т. 97-100);

- висновком Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-23/68404-ХЗ від 25.12.2023, відповідно до якого, наданий на дослідження ніж не відноситься до холодної зброї. Наданий на дослідження ніж виготовлений кустарним способом (т. 2 а.с. 107-111);

- копіями медичних документів відносно ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 113-120);

- копією історії хвороби ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 122-157);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-916-2024 від 27.06.2024, відповідно до якого, під час первинно відомого звернення 13.10.2023 за медичною допомогою, у ОСОБА_7 , (з урахуванням даних проведених у подальшому оперативних втручань) клінічними лікарями у останнього зафіксовано наступні ушкодження: а) різана рана лівого передпліччя з частковим ушкодженням м`язів згиначів 5-го пальця лівої кисті, з ушкодженням лівого ліктьового нерву - що потребувало проведенню оперативного втручання (16.11.2023 операція - Пластика ліктьового нерва (дефект довжиною 12 см) за допомогою п.тгаїи (литкового нерву) (при огляді рубець, який є наслідком загоєння вказаної та післяопераційної рани м`яких тканин на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя від верхньої до нижньої третин та згинальна контактура 4-5 пальців лівої кисті); б) різана рана правого передпліччя, яка була підвергнута первинній хірургічній обробці (при огляді рубець, який є наслідком загоєння вказаної рани м`яких тканин на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині). Локалізація, характер, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи часові дані та обставини події, свідчать про те, що вони утворилися від двократної травмуючої дії предмету (ів), якому (яким) притаманні колюче-ріжучі властивості, могли утворитися в термін та за обставин вказаних ОСОБА_7 , в ході його допиту в якості потерпілого, від 18.10.2023, та у описовій частині даної Постанови, тобто 13.10.2023, та не супроводжувалися розвитком небезпечних для життя явищ. Враховуючи морфологічні властивості вказаної різаної рани лівого передпліччя з ушкодженням ліктьового нерву - що потребувало проведенню оперативного лікування (його пластики за допомогою литкового нерву) дозволяють стверджувати, що в звичайному клінічному перебігу мінімально обґрунтовані строки, які необхідні для відновлення порушеної анатомічної цілісності складають строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. За таких обставин, є підстави стверджувати, що вищевказане у п.) а даних Підсумків тілесного ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, та (за критерієм стійкої втрати загальної працездатності), згідно п. п. 2.2.1. г/ та 2.2.3. та відповідно ст. 126 б «Інструкції №2 ...». Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. За таких обставин, є підстави стверджувати, що вищевказане у п. б) даних Підсумків тілесне ушкодження, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил» (т. 2 а.с. 166-175);

- висновком Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-24/42079-ТР від 24.07.2024, відповідно до якого, клинок та руків`я, що надані на дослідження, до розділення складали одне ціле (т. 2 а.с. 182-187);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 091-219-2024 від 30.08.2024, відповідно до якого, при судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) та рукоятки (об. 2) ножа, внутрішньої (об. 3) та зовнішньої (об. 4) поверхонь шкіряного чохла кров та клітини з ядрами не знайдені. Зразок крові потерпілого ОСОБА_7 не досліджувався через відсутність необхідності (т. 2 а.с. 192-194);

- висновком судово-психіатричного експерта № 1245 від 18.09.2024, відповідно до якого, ОСОБА_3 в період часу до якого відноситься діяння в скоєні якого він на даний час підозрюється, виявляв ознаки Розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками (згідно МКХ-10 F10.1). ОСОБА_3 вищеозначений період часу, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В подальшому підекспертний переніс Розлад адаптації зі змішаними порушеннями емоцій та поведінки, з якого на час даної експертизи повністю вийшов (згідно МКХ-10 F 43.25). ОСОБА_3 на даний час на будь-який психічний розлад не страждає. ОСОБА_3 за своїм психічним станом на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Може правильно сприймати обставини які мають значення для справі і давати про них правильні свідчення. ОСОБА_3 за своїм психічним станом на даний час може приймати участь у проведені слідчих дій з ним, а також може брати участь у судовому засіданні. ОСОБА_3 на даний час на будь-який психічний розлад не страждає, у зв`язку з чим примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_3 на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин не страждає, у зв`язку з чим застосування до нього протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує (т. 2 а.с.203-208);

- копіями документів наданих ВЧ НОМЕР_1 НГУ відносно військовослужбовця ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 16-30, 44-46, 48);

- копіями документів наданих ВЧ НОМЕР_1 НГУ відносно військовослужбовця ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 33-40, 47).

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.4 ст. 405 КК України вірна, оскільки він заподіяв тілесні ушкодження начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, його відношення до скоєного. Згідно ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання останнього, суд визнає, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що у зв`язку із набранням 27.01.2023 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст. 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 405 КК, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертиз: № 071-72-2023 від 29.12.2023, що становить 4888 гривень; № СЕ-19/111-23/68404-ХЗ від 25.12.2023, що становить 3028 гривень 32 копійки; № СЕ-19/111-24/42079-ТР від 24.07.2024, що становить 6058 гривень 24 копійки.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши період перебування під вартою з 09.09.2024 по 11.09.2024 включно.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 - у виді застави, залишити без змін.

Заставу в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену 11.09.2024 на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2024 (№757/40270/24-к), після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення експертиз, що становить 13974 (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 56 (п`ятдесят шість) копійок на користь держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- змив з підлоги речовини бурого кольору; кітель військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_3 зі слідами речовини бурого кольору; чохол, клинок від ножа зі слідами речовини бурого кольору та дерев`яну ручку від ножа; ніж, чохол; кітель військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_7 зі слідами речовини бурого кольору; зразок крові ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань (квитанції № 1600, 1599, 1598, 1597, 1596, 1595) - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1