Провадження № 1-кп/127/1053/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження № 0001264, № 0000589 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого, а саме: 29.04.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн; 22.07.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 7, 12, 17, 25 Закону У країни «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання психотропної речовини, обіг якої заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, 11.10.2024 близько 15:30 год, прогулюючись по вул. Синьоводській м. Вінниці у траві знайшов прозорий пакет з полімерного матеріалу із вмістом кристалічної речовини білого кольору, та, розуміючи, що дана речовина являється психотропною, помістив її до задньої лівої кишені своїх штанів, таким чином, незаконно придбав її для власного вживання без мети збуту.

Надалі, 11.10.2024 близько 14:56 год, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, проходячи вулицею Синьоводською у м. Вінниці був зупинений працівником сектору кримінальної поліції Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області з метою перевірки відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». На запитання щодо наявності заборонених речовин чи засобів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання психотропних речовин будуть викриті, повідомив, що має при собі кристалічну речовину, обіг якої заборонено.

Цього ж дня, на місце події прибула слідчо-оперативна група відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, якій в період часу з 17 год 21 хв по 17 год 32 хв, перебуваючи в м. Вінниці по вул. Синьоводській, біля будинку № 243, ОСОБА_4 , в ході огляду місця події, проведеного працівниками поліції, в присутності запрошених понятих, добровільно видав із лівої задньої кишені своїх штанів прозорий пакет з полімерного матеріалу із вмістом кристалічної речовини, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 18.10.2024 в наданій на експертизу речовині міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено,- PVP. В досліджуваній речовині, масою 0,5261 г, маса PVP становить 0,3796 г.

Також ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

В подальшому, реалізуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи на меті здійснити їх збут, шляхом прямого продажу, ОСОБА_4 незаконно зберігав згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP при собі з метою подальшого збуту.

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_4 , перебуваючи біля АЗС «ОККО» за адресою: вул. Привокзальна, 17, м. Вінниця, повторно збув, а саме продав особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів в ході оперативної закупки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, у паперовому згортку, за грошову винагороду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Згідно з висновком експерта № CE 19/102-24/19652-НЗПРАП від 04.10.2024, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору міститься психотропна речовина PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній речовині масою 0,3127 г, маса PVP становить 0,2495 г.

Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

В подальшому, реалізуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи на меті здійснити їх збут, шляхом прямого продажу, ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, з метою подальшого збуту.

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_4 17.10.2024 о 12:00 год, перебуваючи біля будинку за адресою: вул. Юрія Клена, 1, м. Вінниця, повторно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів в ході оперативної закупки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, у паперовому згортку, за грошову винагороду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Згідно з висновком експерта № СЕ 19/102-24/20710-НЗПРАП від 18.10.2024, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору міститься психотропна речовина PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній речовині масою 0,3068 г, маса PVP становить 0,2383 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованими йому злочинами, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини їхнього скоєння, викладені в обвинувальних актах та погодився з кваліфікацією його дій. Також обвинувачений акцентував увагу суду на тому, що після набрання вироком у цій справі законної сили бажає вступити до лав ЗСУ.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд при обранні його підзахисному міри покарання врахувати визнання останнім своєї вини в повному обсязі.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення злочину, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії по-першому епізоду вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею; по решті епізодів за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини та щире каяття); ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до статті 12 КК України (злочин за ч. 2 ст. 309 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за ч. 2 ст. 307 КК України до тяжких); особливості й обставини їхнього вчинення; особу обвинуваченого (раніше судимий, двічі перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», остання госпіталізація, за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стаціонарне обстеження в психіатричне відділення № 18 з 12.04.2022 по 20.04.2022 з діагнозом: «Емоційні (афективні) розлади пов`язані з органічним ушкодженням головного мозку», в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» на обліку не перебуває, офіційно непрацевлаштований, за адресою проживання протягом року мешканцями будинку було здійснено два виклики працівників поліції з приводу необхідності прийняття мір реагування до ОСОБА_4 , неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину від попереднього шлюбу).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставиною, передбаченою статтею 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

За вищевикладених обставин, враховуючи дані що характеризують особу обвинуваченого, проаналізувавши його поведінку, а саме: визнання вини та щире каяття, враховуючи наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора та думку захисника щодо міри покарання, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій статей обвинувачення. Також при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна. Остаточне покарання слід визначити застосувавши положення ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання суд також враховує, що попередні вироки, а саме вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн та вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, станом на момент ухвалення даного вироку не виконанні.

Відтак, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України необхідно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна, при цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання призначене вироком у даному кримінальному провадженні та покарання призначене вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2021 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 ще не розпочав відбувати покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024, то строк відбування основного покарання за цим вироком необхідно рахувати з дня набрання ним законної сили.

Також судом встановлено, що відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 був затриманий 17.10.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000589. Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк відбування покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з моменту затримання, тобто з 17.10.2024 і до дня набрання цим вироком законної сили включно.

Окрім того, в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2024 по справі обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відтак, до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 необхідно залишити без змін обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, а саме: № СЕ-19/102-24/20516-НЗПРАП від 18.10.2024 на суму 3183,60 грн; № СЕ-19/102-24/19652-НЗПРАП від 04.10.2024 на суму 3183,60 грн; № СЕ-19/102-24/20710-НЗПРАП від 18.10.2024 на суму 3183,60 грн; № СЕ-19/102-24/20866-НЗПРАП від 24.10.2024 на суму 3183,60 грн на загальну суму 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 40 коп., оскільки їхнє проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 70, 71, 72, 96-1, 96-2, 309, 307 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024, та остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, при цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання призначене вироком у даному кримінальному провадженні та покарання призначене вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2021 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 17000 грн виконувати самостійно.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000589, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з моменту затримання, тобто з 17.10.2024 і до дня набрання цим вироком законної сили включно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 40 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2024 по справі №127/33944/24 на майно, яке вилучено під час огляду 11.10.2024 у ОСОБА_4 , а саме: поліетиленовий пакет із вмістом кристалоподібної речовини.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2024 по справі № 127/32430/24 на майно, а саме: паперовий згорток із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спецпакету Національної поліції України CRI 1049217.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024 по справі № 127/34597/24 на майно, а саме: згорток із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спецпакету Національної поліції України CRI 1264975.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024 по справі № 127/34573/24 на майно, яке вилучене під час огляду 17.10.2024 у ОСОБА_4 , а саме: згорток із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спецпакету Національної поліції України CRI 1264975.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024 по справі № 127/34595/24 на майно, а саме: грошові кошти двома купюрами номіналом 500 гривень кожна серії та номеру 3А2451575, яку поміщено до спецпакету PSP 1206162 та купюра ГБ5099488, яка поміщена до спецпакету CRI 1264970 та мобільний телефон марки «HONOR», який поміщений до спецпакету PSP 1206160, який зберігається в камері зберігання речових доказів до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3796 г, поміщену в спецпакет Експертної служби МВС України №6067416, який відповідно до квитанції № 1326 зберігається в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити;

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,2495 г, поміщену в спецпакет Експертної служби МВС України №6060033, який відповідно до квитанції № 1198 зберігається в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити;

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,2383 г та канабіс, обіг якого обмежено, масою (у перерахунку на висушену речовину), що складає 0,15 г, що поміщені до спецпакетів № 6067157 та № 6066951, які відповідно до квитанції № 1215 зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речові докази, які належать ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти двома купюрами номіналом 500 гривень кожна серії та номеру 3А2451575, яку поміщено до спецпакету PSP 1206162 та купюра ГБ5099488, яка поміщена до спецпакету CRI 1264970 та мобільний телефон марки «HONOR», який поміщений до спецпакету PSP 1206160, який відповідно до квитанції № 1452 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: