УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 717/1154/23

провадження № 51-1284 ск 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року і

встановила:

05 березня 2024 року засуджений ОСОБА_4 вперше звернувся із касаційною скаргою на вказане судове рішення, яку ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2024 року було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Також було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута скаржнику.

У межах цього строку засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції, однак указаних в ухвалі недоліків не усунув, тому ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2024 року його касаційну скаргу було повернуто на підставі

ч. 3 ст. 429 КПК України.

09 травня 2024 року до Суду вдруге надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він порушив питання про перегляд зазначеного судового рішення. Оскільки касаційну скаргу засуджений ОСОБА_4 подав з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження та питання про його поновлення ОСОБА_4 не порушувалося, ухвалою Суду від

14 травня 2024 року вказана касаційна скарга йому була повернута на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.

18 червня 2024 року засуджений ОСОБА_4 втретє звернувся до Суду з касаційною скаргою, у якій знову виклав вимогу про перевірку вказаного судового рішення у касаційномупорядку.

Крім того, засуджений заявив клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року його касаційна скарга була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У згаданій ухвалі ОСОБА_4 було вказано на недоліки його касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень, а також підстави залишення її без руху. Зазначено, що скаржнику необхідно надати докази на підтвердження наведених у клопотанні про поновлення строків на касаційне оскарження судових рішень обставин, що він був позбавлений реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги.

Також суд роз`яснив, з огляду на вимоги ст. 20 КПК України засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.

Із наявних у провадженні за касаційною скаргою матеріалів, убачається що копія зазначеної ухвали Верховного Суду від 26 червня 2024 року була вручена засудженому ОСОБА_4 02 січня 2025 року, про що надійшла його розписка.

Проте будь - яких матеріалів на виконання ухвали суду від 26 червня 2024 року до Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 так і не надійшло.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 указаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata (принцип юридичної визначеності).

При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Однак підстав визнавати обставини поважними для поновлення строку на касаційне оскарження Суд не вбачає, а будь-яких обставин, які б пояснювали поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження засудженим до Суду на виконання ухвали від 26 червня 2024 року не направлено.

Поважної причини, яка б перешкодила засудженому ОСОБА_4 оскаржити постановлені щодо нього судові рішення у передбачений законом трьохмісячний строк, в його касаційній скарзі та клопотанні не наведено.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження постановленої ухвали щодо нього.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Чернівецького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3