490/2146/22 04.12.2024
н/п 1-кп/490/220/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2146/22
У Х В А Л А

04 грудня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення відкритого судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 06 жовтня 2022 року, яке об`єднане з кримінальним провадженням за №0000577 від 05 травня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянкою України, має вищу освіту, незаміжня, офіційно не працює, раніше судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 06 жовтня 2022 року, яке об`єднане з кримінальним провадженням за №0000577 від 05 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема, у тому, що 05 травня 2022 року близько о 13:50 год, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, вона перебувала в приміщенні магазину "Аврора", який розташований за адресою: м.Миколаїв вул.6 Слобідська 11а/1.

Перебуваючи в приміщенні вище зазначеного магазину, у ОСОБА_3 виник раптовий, корисливий умисел на вчинення таємного викрадення майна.

Так, 05 травня 2022 року близько о 13:50 год, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину "Аврора", який розташований за адресою: м.Миколаїв вул.6 Слобідська 11а/1, розуміючи, що на території України, згідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 днів, термін якого двічі продовжувався, останній раз до 25 травня 2022 року, реалізуючи свій корисливий мотив, направлений на особисте збагачення, діючи повторно, здійснила таємне викрадення з торгівельного прилавку шампуню для волосся "Pantine PRO-V" об`ємом 230 мл, вартістю 82,30 грн, шампуню для волосся "Head & Shoulders" серії "CLASSIC CLEAN" об`ємом 400 мл, вартістю 106,00 грн, коробку цукерок торгівельної марки "FERRERO" вагою 150 гр, вартістю 101,10 грн, шампунь для волосся "Pantine PRO-V" (додатковий об`єм), об`ємом 400 мл, вартістю 96,40 грн, три пляшки шампуню марки "Head & Shoulders" (ментол) 2 в 1, об`ємом 360 мл, вартістю 105,33 грн, кожна на загальну суму 315,99 грн, шампунь бальзам для волосся 2 в 1 марки "Head & Shoulders" (цитрусова свіжість) об`ємом 360 мл, вартістю 109,00 грн, яке належить ТОВ "Вигідна покупка".

В подальшому, утримуючи викрадене майно, ОСОБА_3 розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ "Вигідна покупка" на загальну суму 810,79 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 01 жовтня 2022 року о 15:08 год, ОСОБА_3 перебувала в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який належить ФОП " ОСОБА_6 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з вище вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи таємно, повторно, у період воєнного стану, умисно і цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, розуміючи, що за нею ніхто не спостерігає, користуючись тим, що поблизу не було сторонніх осіб, не знаючи, що в приміщені магазину встановлено камери відеоспостереження та її протиправні дії будуть помічені, шляхом вільного доступу, підійшла до вітрини-стелажу, де з полиці взяла 2 штуки зубної пасти марки "Blend-a-med" з деревинним вугіллям, об`ємом 100 мл, поклала їх до своєї сумки, яка у неї була на плечі.

В подальшому, ОСОБА_3 з полиці вітрини-стелажу, розташованої поруч, взяла три чоловічих дезодоранти марки "OLD SPICE" Wolfthorn, об`ємом 50 мл і шість чоловічих дезодорантів марки "OLD SPICE" Whitewater, об`ємом 50 мл, поклала їх також до своєї сумки. Утримуючи викрадене при собі, а саме: 2 штуки зубної пасти марки "Blend-a-med" з деревинним вугіллям, об`ємом по 100 мл кожна вартістю 109,67 грн, на загальну суму 219,34 грн; 6 штук чоловічих дезодорантів марки "OLD SPICE" Whitewater, об`ємом по 50 мл кожний вартістю 89 грн, на загальну суму 534 грн; 3 штуки чоловічих дезодоранти марки "OLD SPICE" Wolfthorn, об`ємом по 50 мл кожний вартістю 84,28 грн, на загальну суму 252,84 грн, ОСОБА_3 пройшла повз касу та вийшла з приміщення магазину.

В подальшому, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ФОП " ОСОБА_6 " матеріальний збиток на загальну суму 1006,18 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

02 грудня 2024 року на електронну пошту Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року. Внесені вказаним Законом зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. Зі змісту обвинувачення вбачається, що ОСОБА_3 вчинила два епізоди таємного викрадення чужого майна: 05 травня 2022 року на суму 810,79 грн; 01 жовтня 2022 року на суму 1006,18 грн. Тобто, вартість викраденого обвинуваченою чужого майна у кожному випадку є меншою ніж встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на 01 січня 2022 року. З огляду на передбачений ст.58 Конституції України та ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, ці дії не є кримінально караним діянням, передбаченим ч.4 ст.185 КК України. З урахуванням вказаних змін, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, що також узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачена підтримала подане клопотання захисника та зазначила, що правові наслідки закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України їй зрозумілі.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника не заперечувала.

Представник потерпілого ТОВ "Вигідна Покупка" в судове засідання не з`явився, в матеріалах судової справи міститься клопотання представника за довіреністю ОСОБА_8 про проведення судового розгляду вказаного кримінального провадження за відсутності їх представника.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини).

Разом із тим, у Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 7 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 зазначено, що в розумінні приписів статей 3, 8, 28, 55, 58, 62, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України у їх взаємозв`язку держава має позитивний обов`язок створювати належні національні організаційно-правові механізми притягнення особи до кримінальної відповідальності, які здатні гарантувати всебічну охорону людської гідності, зокрема забезпечувати функціонування та завершення кримінального провадження таким чином, щоб було дотримано найважливіших конституційних гарантій захисту особи від необґрунтованого кримінального переслідування, а саме базового принципу верховенства права і пов`язаних із ним принципів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, як зазначив у постанові Верховний Суд від 09 вересня 2019 року в справі №591/6379/16-ц, передбачені частиною 1 статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом Закону №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 51 КУпАП настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 статті 51 КУпАП встановлює відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинила 05 травня 2022 року та 01 жовтня 2022 року.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, а 50% від його розміру становлять 1240,50 гривень.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2481 гривень (1240,50 гривень х 2).

Згідно обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0001166 від 06 жовтня 2022 року та №0000577 від 05 травня 2022 року, діями обвинуваченої ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду: 05 травня 2022 року потерпілому ТОВ "Вигідна покупка" на суму 810,79 гривень; 01 жовтня 2022 року потерпілому ФОП " ОСОБА_6 " на суму 1006,18 гривень, тобто менше мінімального розміру вартості майна для кваліфікації діяння за ст.185 КК України за Законом №3886-IX.

Декриміналізація це юридична перекваліфікація частини кримінально караних діянь і переведення їх в розряд адміністративних, дисциплінарних та інших правопорушень або правомірних дій. Декриміналізацією також визнається скасування раніше діючої кримінально-правової заборони, якою поведінка певного виду визнавалася як злочин; переведення діянь із категорії злочинних у категорію не злочинів. Практична реалізація декриміналізації допомагає підтримувати кримінальне законодавство в "актуальному" стані, швидко реагувати на зміни у суспільстві та державі.

Під скасуванням кримінальної відповідальності за діяння слід розуміти його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута, зокрема, шляхом скасування норм Особливої частини КК України; внесення змін до них включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (аналогічна позиція міститься у постанові ККС ВС від 24 липня 2018 року у справі №569/4061/17).

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За змістом п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у редакції від 01 грудня 2022 року, яка діє на час розгляду справи, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Підставами для закриття кримінального провадження у випадку втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є згода на це підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно абзацу 5 частини 7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У новій главі 36-1 КПК України визначено особливості здійснення кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України констатує відсутність караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності, виключається в принципі, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого підлягає припиненню. А тому суд у судовому провадженні не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння, і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 грудня 2019 року в справі №153/1289/18.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023 року визначено перелік способів, за яких нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент вважається таким, що втратив чинність. Серед інших способів законодавець також визначив, втрату чинності нормою, зокрема, якщо суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність та в інших випадках, визначених законом.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (за епізодами від 05 травня 2022 року, 01 жовтня 2022 року), підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5 КК України, ст.ст.284, 372, 395, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 06 жовтня 2022 року, яке об`єднане з кримінальним провадженням за №0000577 від 05 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (за епізодами від 05 травня 2022 року, 01 жовтня 2022 року) закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні товарознавчих експертиз №СЕ-19/115-22/3307-ТВ від 12 травня 2022 року, №СЕ-19/115-22/3306-ТВ від 13 травня 2022 року, №СЕ-19/115-22/3311-ТВ від 16 травня 2022 року, №СЕ-19/115-22/3912-ТВ від 03 червня 2022 року, №СЕ-19/115-22/8327-ТВ від 11 жовтня 2022 року, №СЕ-19/115-22/8329-ТВ від 12 жовтня 2022 року, №СЕ-19/115-22/8331-ТВ від 18 жовтня 2022 року на загальну суму 10022,56 гривень віднести на рахунок держави.

Речовий доказ:

диск із записом відео з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні магазину "Червоний маркет" по пр.Центральному, 188 в м.Миколаєві за 01 жовтня 2022 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1