В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могилівка, Жмеринського району, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого водієм автомобіля «Білаз» ТОВ «Демидівський гранітний кар`єр», одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.162 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 03.02.2025,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту 18.02.2025 року, ОСОБА_3 01.02.2025 року о 20:00 годині, знаходячись біля домогосподарства АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин влаштував сварку із ОСОБА_4 , в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область тулуба та один удар правою ногою по правій нозі потерпілого, які завдали йому фізичного болю і згідно з висновком судово-медичної експертизи не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, близько 20:05 години 01.02.2025, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення на територію домоволодіння житлового будинку АДРЕСА_2 , володільцем якого є ОСОБА_5 , розуміючи, що вказане домоволодіння є власністю іншої особи, незаконно, не маючи дозволу власника та володільця чи інших підстав, передбачених законодавством, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність житла та іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, через відкриту хвіртку самовільно проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 , чим порушив її право на недоторканність володіння`особи.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступках, передбачених ч.1 ст.126 КК України, тобто в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та ч.1 ст.162 КК України в незаконному проникненні до житла, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяви що згодні із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження та згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.162 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у навмисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.126 КК України, а також незаконне проникнення до житла, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушення які є кримінальними проступками, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно працює, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не значиться, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, особи обвинуваченого, його майновий стан та ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді штрафу в межах санкцій ч.1 ст. 126 та ч.1 ст.162 КК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374,382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання, а саме: за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.; за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1