Справа № 308/2714/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/803/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2024 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про перекваліфікацію та додаткову кваліфікацію, зобов`язання органу досудового розслідування виконати ухвали суду у кримінальному провадженні №0000715 від 06.10.2023 року - відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 19.11.2024 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він просив:

- задовольнити скаргу та постановити ухвалу, якою скасувати постанову органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 06.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_5 не подав жодних клопотань, датованих 07.11.2024, які начебто розглянуто і по яким начебто відмовлено;

- зобов`язати орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 виконати вимоги ухвал слідчого судді та розглянути окремо клопотання про визнання потерпілим від 29.08.2024 та клопотання про додаткову кваліфікацію - перекваліфікацію від 11.10.2024.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що оскаржуване рішення слідчого, а саме постанова від 11.11.2024 про відмову в перекваліфікації кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні не відноситься до переліку, визначеному у ч. 1ст. 303 КПК України, та не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування. Вимогами скарги також являється зобов`язання органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 виконати вимоги ухвал слідчого судді та розглянути окремо клопотання про визнання потерпілим від 29.08.2024 року та клопотання про додаткову кваліфікацію - перекваліфікацію від 11.10.2024 року, однак слідчий суддя вказав, що такі також не являються предметом розгляду за ст. 303 КПК України. Відповідно до ст. 535 КПК України передбачено обов`язок безумовного виконання судового рішення і необхідності його дублювання у судовому рішенні немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що відмова у відкритті провадження через формальне тлумачення ст. 303 КПК України є необґрунтованою, адже розгляд скарг на порушення прав учасників кримінального провадження входить до компетенції слідчого судді відповідно до ст. 7, 21 та 24 КПК України. Вважає, що порушено його право на доступ до суду, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На його думку, слідчий суддя помилково вказав, що постанова про відмову у перекваліфікації не підлягає оскарженню, оскільки клопотання про перекваліфікацію безпосередньо впливає на кваліфікацію дій, що має істотне значення для захисту прав потерпілих і скаржника. Зазначає, що не враховано принципів практики ЄСПЛ, що держава повинна забезпечити ефективні засоби правового захисту, зокрема у кримінальному провадженні (рішення у справі Кудла проти Польщі).

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги на адресу органу прокуратури та ОСОБА_5 надіслано відповідно до вимог закону; даних про поважність причин неявки чи заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Частинами 1, 2 ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, вказаних вимог закону слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення дотримано у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 - 316 КПК України.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження своє рішення обґрунтував тим, що главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Вирішуючи питання на стадії відкриття провадження за скаргою ОСОБА_5 слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, дійсно регламентовано главою 26 КПК України, зокрема ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у триденний строк з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Як слідує з матеріалів судового провадження, 19 листопада 2024 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, у якій, зокрема просив скасувати постанову органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 06.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання, яке надійшло 07.11.2024 на адресу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про перекваліфікацію кримінального правопорушення в зазначеному кримінальному провадженні, та зобов`язати орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 виконати вимоги ухвал слідчого судді і розглянути окремо клопотання про визнання потерпілим від 29.08.2024 року та клопотання про додаткову кваліфікацію - перекваліфікацію від 11.10.2024 року.

Постановою дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 11 листопада 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_5 відмовлено.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя при розгляді скарги, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, дійшов правильного висновку, про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Окрім цього, слідчий суддя правильно зазначив, що вимоги скарги щодо зобов`язання органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000715 виконати вимоги ухвал слідчого судді та розглянути окремо клопотання про визнання потерпілим від 29.08.2024 року та клопотання про додаткову кваліфікацію - перекваліфікацію від 11.10.2024 року, однак такі також не являються предметом розгляду за ст. 303 КПК України, та відповідно до ст.535 КПК України передбачено обов`язок безумовного виконання судового рішення і необхідності його дублювання у судовому рішенні немає.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно приписів ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого, дізнавача.

При цьому, кваліфікація кримінально караного діяння за відповідною статтею Кримінального кодексу України під час досудового розслідування, як і перекваліфікація кримінального правопорушення, належить до повноважень саме слідчого, дізнавача.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що слідчий суддя позбавлений змоги надавати вказівку дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог ОСОБА_5 не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник, не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про перекваліфікацію та додаткову кваліфікацію, зобов`язання органу досудового розслідування виконати ухвали суду у кримінальному провадженні №0000715 від 06.10.2023, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді