Провадження № 1-кс/761/9110/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малої Офірни Фастівського району Київської області, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 24.11.2024,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 24.11.2024 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 24.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження 31.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, характер вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, який постановами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2020 та Голосіївського районного суду м. Києва від 24.08.2021 позбавлений права керування транспортними засобами та на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення посвідчення водія не отримував, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з огляду на тяжкість наслідків, завданих в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді смерті особи - без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити із зазначених у ньому підстав. Зауважила, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. На момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не мав права керувати транспортними засобами. Також вказала, що Фастівським міськрайонним судом Київської області розглядається справа, де ОСОБА_4 має статус обвинуваченого. Наведене в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що наявні ризики переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та у подальшому суду, незаконного впливу на свідків, які володіють інформацією щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підзахисного ОСОБА_4 , вказуючи на невиправданість та бездоказовість необхідності застосування найбільш суворого запобіжного заходу. У своєму письмовому клопотанні про зміну запобіжного заходу захисник вказує, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від слідства, а також жодним чином перешкоджати кримінальному провадженню, до ініціювання питання щодо застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою демонстрував належну процесуальну поведінку, що свідчить про можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, який забезпечить належне виконання підзахисним своїх процесуальних обов`язків.

Разом з тим, як вказує адвокат, викладені у клопотанні слідчого доводи не відповідають дійсності. Так, станом на день розгляду клопотання ОСОБА_4 не пред`явлено інших підозр, а його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не доведена та наразі встановлюється. По-друге, у схемі місця ДТП відсутній підпис ОСОБА_4 , а самі матеріали кримінального провадження містять суперечності та невідповідності, зокрема, й у показах свідків. По-третє, сам потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,94 проміле), що також підтверджує той факт, що останній не усвідомлював значення своїх дій та не керував ними, перебував у темному одязі з капюшоном, а отже, порушив ПДР, які й призвели до ДТП.

Щодо факторів, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, адвокат звернув увагу на наявність у ОСОБА_4 захворювань, які потребують систематичного лікування та контролю з боку лікарів, позбавлення можливості працювати та заробляти собі на життя. Крім того, відповідно до висновків Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини приміщення Державної установи «Київський слідчий ізолятор» не забезпечена укриттям, не обладнана бомбосховищем, не підготовлена до осінньо-зимового періоду, що свідчить про неналежні умови тримання осіб під вартою в умовах військової агресії рф проти України.

У той же час, у ході досудового розслідування ОСОБА_4 не здійснював жодного тиску на свідків, дані про яких йому відомі, інших кримінальних правопорушень не вчиняв. За час досудового розслідування в іншому провадженні (ЄРДР №0002060 від 14.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України) не змінював місце проживання, від слідства та суду не переховувався, у подальшому пішов на угоду зі слідством. Також підзахисний має позитивну характеристику, займається волонтерською діяльності, має постійне місце проживання, тяжко хвору матір на утриманні, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_4 не має паспорту громадянина України для виїзду закордон, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра, є особою, постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС.

Враховуючи в сукупності вищезазначене, сторона захисту вважає, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби чи особисте зобов`язання буде достатнім для виконання покладених на ОСОБА_4 судом обов`язків, зможе убезпечити орган досудового розслідування від настання негативних наслідків та дозволить останньому повною мірою виконати завдання, визначені ст. 2 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та додав, що після позбавлення його права керування транспортними засобами, як виду адміністративного стягнення, посвідчення водія не отримував, а тому не мав права керувати транспортним засобом 24.11.2024, коли сталась ця подія. Крім того, 13.02.2025 Фастівським міськрайонним судом Київської області його було визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання зі встановленням іспитового строку 1 рік. Вказаний вирок суду не оскаржувався. Щодо пред`явленої підозри ОСОБА_4 вказав, що свою вину не визнає, однак підтвердив, що дійсно 24 листопада 2024 року приблизно о 15 год. 20 хв. у м. Фастів керував транспортним засобом в результаті чого відбувся наїзд на пішохода. Вважає, що його вини у наїзді на пішохода немає, оскільки пішохід перебував у стані сп`яніння, несподівано вибіг на дорогу, перетинав проїжджу частину поряд із пішохідним переходом, а не безпосередньо по переходу, був одягнений у темний одяг. Із наданими свідками показаннями про те, що пішохід повільно перетинав проїжджу частину по пішохідному переходу, категорично не погоджується, не розуміє чому останні його обмовляють.

Вислухавши позиції сторін провадження, ретельно дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали кримінального провадження, а також надані захисником у судовому засіданні документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, у ході судового розгляду клопотання встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 24.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження 31.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У той же час, слідча суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо суперечливості показів свідків, яким відомі обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки питання щодо доведення винуватості особи у вчиненні злочину підлягає вирішенню саме на стадії судового розгляду по суті, а слідча суддя повинна лише на підставі сукупності наданих доказів дійти обґрунтованого висновку про наявність чи відсутність підстав вважати, що ОСОБА_4 є причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Водночас досліджені слідчою суддею докази, які долучені до матеріалів клопотання всупереч твердженням сторони захисту не є такими, які викликають обгрунтований сумнів у своїй достовірності або очевидній недопустимості та є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 тяжкого злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні даного злочину, характер його вчинення, покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_4 , слідча суддя дійшла висновку, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого та на які посилається прокурор у судовому засіданні.

Так, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого відповідно до пред`явленої підозри кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його судом винуватим, існує реальний ризик залишення підозрюваним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності. Факти проживання ОСОБА_4 без родини, відсутність на утриманні малолітніх дітей вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та недостатність стримуючих факторів від переховування та зникнення з місця проживання.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може впливати на свідків, які вже допитані під час досудового розслідування, відтак, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків та можливість безперешкодного спілкування з ними, ОСОБА_4 може впливати на них, шляхом погроз, підкупу, шантажу чи примусу з метою зміни наданих ними показань.

У свою чергу, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до пред`явленої підозри вчинив кримінальне правопорушення, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, що в сукупності з іншими порушеннями ПДР України призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Разом з тим, на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Так, слідча суддя вважає за неможливе застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вказаний вид запобіжного заходу вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість та обставини злочину, особу підозрюваного, вимагається постійний контроль за поведінкою ОСОБА_4 , що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з тимчасовим позбавленням його свободи.

У свою чергу, на неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 особистої поруки вказує відсутність письмових звернень осіб, які б могли поручитися за останнього.

У той же час, слідча суддя, враховуючи встановлені у ході судового розгляду обставини та зібрані органом досудового розслідування матеріали, не знаходить підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу пропонованого захисником ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту. Крім того, слідча суддя звертає увагу, що у судовому засіданні стороною захисту не було долучено документів, які б свідчили про наявність факторів, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою. На переконання слідчої судді, жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених до нього обов`язків, не убезпечить орган досудового розслідування від встановлених у ході судового розгляду клопотання ризиків.

Крім того, наявність у підозрюваного ОСОБА_4 на утриманні хворої матері, які не підтверджені документально, постійного місця проживання, позитивної характеристики, захворювання, яке потребує лікування, на переконання слідчої судді, не переважає встановлених у судовому засіданні ризиків, з огляду на той факт, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому числі і за ст. 130 КУпАП, не маючи права на керування транспортними засобами та посвідчення водія відповідної категорії, порушив вимоги ПДР, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до інкримінованих йому протиправних дій вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, останній засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 1 рік. Наведене додатково свідчить про високу ймовірність ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

У той же час, слідча суддя не вважає попередню належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема й в рамках іншого кримінального провадження, достатнім фактором для застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини.

Отже, слідча суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого спричинено шкоду у вигляді загибелі потерпілого ОСОБА_7 , слідча суддя, беручи до уваги тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, дані, які його характеризують, те, що він раніше був позбавлений права керування транспортними засобами та на момент ДТП не мав права керувати автомобілем, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, можливості впливати на свідків та інших учасників провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів підозри, дають підстави слідчій судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідча суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України визначити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 травня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 31 травня 2025 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 07 квітня 2025 року об 11 год. 10 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1