печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодження прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024 ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Печерської окружної прокуратури міста Києва.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в січні-лютому 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, завідувач науково-дослідної лабораторії спеціальних технічних засобів Державного науково-дослідного інституту МВС України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дізнався, що громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовив для Управління авіації та поліції на воді Національної поліції України наземну станцію для fpv-дронів «Донбас», яка мала дуже якісні характеристики, допомагала fpv-пілотам та позитивно зарекомендувала себе під час випробування її у місті Костянтинівка.

Так, приблизно в цей час, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 , подзвонив на мобільний номер ОСОБА_8 та запропонував зустрітись для обговорення технічних та інших умов участі останнього у виготовленні мобільного комплексу з модулем системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден, шифр «Простір-3».

Під час зустрічі в селі Гореничі, Бучанського району Київської області у січні-лютому 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 повідомив, що Державний науково-дослідний інститут МВС України планує закупити пристрій, аналогічний поставленому ОСОБА_8 Управлінню авіації та поліції на воді НП України. Отримавши відповідь про те, що вказаний пристрій може коштувати близько 300 тисяч гривень, в завідувача науково-дослідної лабораторії спеціальних технічних засобів Державного науково-дослідного інституту МВС України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на підбурення ОСОБА_8 до заволодіння державними коштами, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , зібравши необхідний пакет документів, 02.05.2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні державного науково-дослідного інститут МВС України за адресою: м. Київ, вул. Є. Гуцала, 4-А, подав директорові ДНДІ МВС України заяву від 02.05.2024 про надання дозволу щодо винесення на розгляд уповноваженої особи із закупівель в Інституті питання щодо закупівлі послуг на виконання науково-дослідної роботи «Розробка мобільного модулю системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден у визначених умовах», шифр «Простір-3».

Отримавши погодження від керівництва ДНДІ МВС України, ОСОБА_3 вмовив ОСОБА_8 зареєструвати товариство з обмеженою відповідальністю для участі в майбутніх торгах. Останній, за попередньої домовленістю із ОСОБА_3 , 14.05.2024 року створив товариство з обмеженою відповідальністю «Народжені в Україні» (), яке зареєстровано за адресою: 08148, Бучанський р-н, Київська обл., село Софіївська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок, 103/10, інше приміщення 316.

Рішенням № 1 засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Народжені в Україні» від 14.05.2024 року ОСОБА_8 було призначено директором вказаного товариства, який вступає в свої повноваження з моменту державної реєстрації товариства, тобто з 14.05.2024 року.

Частина 1 статті 6 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» № 2275 від 06.02.2018 передбачено, що учасники товариства зобов`язані: 1) дотримуватися статуту; 2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.

Відповідно ч 3 ст. 65 Господарського Кодексу України передбачено, що для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином ОСОБА_8 займаючи посаду директора ТОВ «Народжені в Україні», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже був службовою особою юридичної особи приватного права.

В подальшому, 19.06.2024 року об 11 год. 15 хв. за адресою науково-дослідного інституту МВС України: м. Київ, вул. Є. Гуцала, 4-А, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на підбурення ОСОБА_8 до заволодіння державними коштами, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, вмовив останнього зустрітись із уповноваженою особою із закупівель ДНДІ МВС України, яка відповідно до п. 4 ст. 4 ЗУ «Про Публічні закупівлі» провела попередню ринкову консультацію з метою аналізу ринку.

Під час вказаної ринкової консультації ОСОБА_3 повідомив уповноваженій особі із закупівель державного науково-дослідного інституту МВС України про те, що ОСОБА_8 має інтерес подати тендерну пропозицію на відкритих торгах на суму 1 500 000 (півтора мільйона гривень) без пониження ціни і одночасно з цим, запевнив ОСОБА_8 , який на той час діяв під контролем правоохоронних органів, про те, що йому буде надана допомога у створенні калькуляції кошторисної вартості з метою відповідності калькуляції сумі тендеру.

За результатами бесіди, уповноваженою особою із закупівель державного науково-дослідного інституту МВС України 20.06.2024 об 11 год. 34 хв. уповноважена особа із закупівель державного науково-дослідного інституту МВС України за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-06-20-004032-a оприлюднила інформацію про проведення закупівлі державним науково-дослідним інститутом МВС України з очікуваною вартістю 1 500 000, 00 (один мільйон п`ятсот тисяч гривень).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на підбурення службової особи до заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вмовив ОСОБА_8 взяти участь у відкритих торгах, за результатами чого, 05.07.2024 о 10 год. 59 хв., ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Народжені в Україні», подав тендерну пропозицію.

Після чого, 09.07.2024 протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою № 14 уповноваженою особою з закупівель ДНДІ МВС України оголошено переможцем процедури відкритих торгів з особливостями, згідно з предметом закупівлі: послуга з виконання складової частини науково-дослідної роботи «Розробка мобільного модулю системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден у визначених умовах», шифр «Простір-3» - ТОВ «Народжені в Україні».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на підбурення службової особи до заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_3 запросив ОСОБА_8 , який на той час діяв під контролем правоохоронних органів, до приміщення науково-дослідного інституту МВС України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Є. Гуцала, буд. 4-А, та пред`явив останньому проект розрахунку калькуляції кошторисної вартості, в якому було завищено вартість наданих послуг та який є невід`ємним додатком до договору надання послуг з виконання складової частини науково-дослідної роботи «розробка мобільного модулю системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден у визначених умовах», шифр «Простір-3».

Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на підбурення службової особи до заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_3 16.07.2024 о 14 год. 46 хв. за адресою: м. Київ, вул. Є. Гуцала, 4-А, в приміщенні державного науково-дослідного інституту МВС України зустрівся із ОСОБА_8 , який на той час діяв під контролем правоохоронних органів, та вмовив його підписати калькуляцію кошторисної вартості, в якому було завищено вартість наданих послуг на 138 474,30 (сто тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні тридцять копійок) гривень та який є невід`ємним додатком до договору № 311 надання послуг з виконання складової частини науково-дослідної роботи «розробка мобільного модулю системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден у визначених умовах», шифр «Простір-3» від 16.07.2024.

Того ж дня, ОСОБА_8 підписано договір № 311 надання послуг з виконання складової частини науково-дослідної роботи «розробка мобільного модулю системи виявлення дистанційно-пілотованих повітряних суден у визначених умовах», шифр «Простір-3» від 16.07.2024.

В подальшому, на виконання умов вказаного договору, державним науково-дослідним інститутом МВС України відповідно до платіжної інструкції від 02.12.2024 року № 711 перераховано на рахунки ТОВ «Народжені в Україні» грошові кошти на загальну суму 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, чим було завдано матеріальної шкоди (збитків) державі в особі державного науково-дослідного інституту МВС України на загальну суму 138 474,30 (сто тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні тридцять копійок) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у підбуренні службової особи до заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 27 частини четвертої статті 191 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, враховуючи при цьому наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби щодо незаконного впливу на свідків; вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки підозра необґрунтована, ризики не доведені, підозрюваний є особою похилого віку, позитивно характеризується, має багато нагород та міцні соціальні зв`язки, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

31.03.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, який на момент вчинення злочину обіймав посаду завідувача науково-дослідної лабораторії спеціальних технічних засобів (НДЛ СТЗ) Державного науково-дослідного інституту МВС України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України, тобто у підбуренні службової особи до заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- Протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

- Висновком судово-економічної експертизи № СЕ-19/120-25/3411-ЕК від 28.03.2025;

- Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як особа, ОСОБА_3 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, визначене місце проживання, є особою похилого віку, пенсіонер.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби щодо незаконного впливу на свідків; вчинятиме інші кримінальні правопорушення, слідчому судді не надано.

Твердження з приводу існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Дані про особу підозрюваного, який позитивно характеризується, є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, визначене місце проживання, є особою похилого віку, пенсіонер, свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000072, з одночасним покладенням на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001060, а саме до 31.05.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також співробітниками ДНДІ МВС України.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1