справа № 619/3394/23
провадження № 1-в/619/157/24
УХВАЛА

іменем України

30 жовтня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гетьманівка Шевченківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік,

про приведення судового рішення у відповідність до законодавства,

встановив:

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнено з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Начальник Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України звернулася до суду з поданням про приведення вироку суду відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX).

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, згідно наданої суду заяви проти задоволення подання не заперечував.

Представник Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просила розгляд подання проводити за її відсутності, подання підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про звільнення засудженого від призначеного судом покарання, з огляду на таке.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що сума заподіяного збитку завданих ОСОБА_3 на час скоєння крадіжки 09.03.2022 становить 1000,00 грн, 19.09.2022 становить 903,30 грн. Загальна вартість викраденого майна складає 1903,30 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривня, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481,00 грн (1240,50?2=2481,00), а вартість таємно викраденого обвинуваченим майна, була меншою за вказаний розмір.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною другою статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так як ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку про його звільнення від призначеного судом покарання.

Керуючись статями 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання начальника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

ОСОБА_3 , засудженого Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на підставі статті 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння звільнити від призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1