Справа № 646/7968/24
№ провадження 1-кс/646/2141/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 22 год. 55 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, з мотивів сформованих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , стоячи навпроти ОСОБА_8 обличчям до обличчя, тримаючи а правій руці ніж, замахнувшись, нанесла ним один удар в ділянку правої сторони живота ОСОБА_8 , чим спричинила останньому проникаючу колото-різану рану черевної порожнини з пошкодженням брижі висхідного відділу товстої кишки, гематому заочеревенного простору, що є тяжкими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити, зазначив, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: може, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана винною себе визнала частково, просила визначити домашній арешт у нічний час, оскільки їй необхідно здійснювати різного характеру заходи по вихованню, розвитку і догляду за дитиною.

Захисник підтримав думку підозрюваної, зазначив, що ризики не доведені прокурором, є необґрунтованими та безпідставними, просив визначити домашній арешт в нічний час, без застосування електронного засобу контролю, оскільки їх просто немає в наявності та це є недоцільним.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0000825 від 17.07.2024

17.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме її причетність підтверджується: протоколом огляду місця події від 17.07.2024, протоколами допиту свідків, а також іншими доказами у їх сукупності.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, що містяться у доказах, наданих до клопотання.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для вирішення питання про застосування до неї обмежувального заходу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею вивчено дані про особу підозрюваного і встановлено, що ОСОБА_5 заміжня, яка на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима.

Разом з цим, слідчий суддя вважає покладення на підозрювану обов`язків регламентованих ст. 194 КПК України є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішенні «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.)

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 усвідомлює, що за вчинення вказаного правопорушення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про можливість зміни нею місця проживання з метою переховування від суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, підтверджується характером та обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а саме із застосуванням фізичної сили. Крім того, підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, так як останньому вручені копії матеріалів кримінального провадження, де зазначені адреси проживання останніх.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 на теперішній час вчинила дії насильницького характеру відносно потерпілого. Таким чином, не виключена можливість подібних дій, вчинення інших кримінальних правопорушень, у відношенні інших осіб, в тому числі свідків.

Те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на неї обов`язків, а також з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення (злочину), тяжкість покарання, яке відповідно до санкції ч.1 ст.121 КК України загрожує останній, з урахуванням обставин, що можуть спонукати підозрювану переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає доцільним застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21:00 години до 06:00 години.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами статей 177, 181, 184, 194, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21:00 години до 06:00 години до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.09.2024 року (включно).

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківської області, прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова чи до Червонозаводського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

- не залишати у період доби з 21:00 год. до 06:00 год. житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали до 18.09.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1