Справа № 551/1139/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Миргородського району Полтавської області подання Миргородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації в Полтавській області» про приведення у відповідність до закону про кримінальну відповідальність вироку суду щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, працює трактористом ТОВ «Федунка», засудженого 09 лютого 2024 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Миргородського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 , про приведення у відповідність до закону про кримінальну відповідальність вироку Решетилівського районного суду від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 , в зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

В судовому засіданні дане подання підтримано представником орган пробації, засудженим ОСОБА_5 та прокурором.

Розглядаючи подання суд виходив з наступного.

За вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладанням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З мотивувальної частини вироку слідує, що ОСОБА_5 , в період часу з 01-00 години до 02 години 30 хвилин 16 серпня 2023 року, з домоволодіння його тещі ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 викрав різне майно потерпілої на загальну суму 689,34 гривень, яким розпорядився на власний розсуд.

Даний вирок суду набрав законної сили та перебуває на виконанні Миргородського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

09 серпня 2024 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон 3886-ІХ).

Даним законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП та визначено, що адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати наступає у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначено, що розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року складає 2684 грн., а отже розмір податкової соціальної пільги для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 1342 грн.

За таких обставин, в 2023 році кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає лише в разі викрадення майна вартість якого перевищує 2684,00 грн. (1342 х 2).

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З вироку суду слідує, що вартість викраденого ОСОБА_5 майна складає лише 689 гривень 34 копійки, а отже до вчиненого ним діяння в порядку зворотної дії у часі застосовуються вимоги Закону 3886-ІХ, відповідно до яких воно повинно кваліфікуватись за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, починаючи з дати набрання чинності Законом 3886-ІХ усунуто караність вчиненного ОСОБА_5 діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже подання органу пробації підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_5 звільненню від призначеного судом покарання, караність якого усунута.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання Миргородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення шляхом подачі апеляції до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області.

Головуючий, суддя ОСОБА_1