Справа № 301/3639/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2024 р. м. Іршава

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої СВ ВП №1 Хустського РУП ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000274 від 07 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, перебувають матеріали кримінальному провадження №0000274 від 07 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

06 червня 2024 року до чергової частини ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП №1 про те, що в ході проведення аналізу та перевірки військовозобов`язаних осіб, було встановлено, що посадові особи у складі військово-лікарської комісії КНП «Іршавська міська лікарня», діючи умисно, з метою ухилення осіб від проходження військової служби під час мобілізації, безпідставно внесли неправдиві відомості в офіційні документи, які стали підставою для проходження додаткового медичного огляду, відносно 17 осіб.

Вказані відомості 07 червня 2024 року внесені до ЄРДР за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

29.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Motorolla d32» чорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який упаковано в паперовий конверт коричневого кольору НПУСУ.

29.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxi A32» фіолетового кольору, в чохлі чорного кольору із зображенням метеликів рожевого кольору з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , який упаковано в паперовий конверт коричневого кольору НПУСУ.

Слідчий вказує, що казані мобільні телефони визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також предметом злочину, оскільки ОСОБА_5 спілкувалася з іншими учасниками даного кримінального правопорушення та може містити інформацію, і в подальшому є необхідність у проведенні судових експертиз.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила таке задовольнити.

Представник власників майна ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, як безпідставному.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку свого представника та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши слідчого, власників майна та їх представника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП №1 Хустського РУП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000274 від 07 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучені мобільні телефони, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, зокрема в клопотанні про арешт майна слідчий не довів підстав вважати, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт є засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слідчий не навів доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі не накладення арешту на мобільні телефони стосовно яких будь-які процесуальні дії не проводяться.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене відсутні підстави для задоволення клопотання про арешт майна, а саме мобільного телефону марки «Motorolla d32» чорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 та мобільного телефону марки «Samsung Galaxi A32» фіолетового кольору, в чохлі чорного кольору із зображенням метеликів рожевого кольору з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , оскільки, слідчим не доведено, що такі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, відповідно не має доказового значення у вказаному кримінальному провадженні, а також слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 -173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000274 від 07 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.11.2024 о 16.00 годині.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1