Справа № 491/753/24
УХВАЛА
08 жовтня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
03 жовтня 2024 року прокурор Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Згідно клопотання, ОСОБА_4 15 червня 2024 року у стані алкогольного сп`яніння (етиловий спирт у концентрації близько 0,33 %о), не маючи посвідчення водія та, відповідно, не маючи належних навичок керування транспортними засобами, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія заборонено, приступив до керування технічно справним автомобілем марки «BMW 745і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, який передбачає: п. 2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії». У подальшому у зазначений день приблизно о 00:10 год. водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, при якому знижується увага і реакція, а також порушується координація водія, усвідомлюючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, позбавивши себе змоги в такому стані уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, керуючи автомобілем марки «BMW 745і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ввімкнутим освітленням передніх фар, у темний час доби здійснював рух по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю проїзної частини АДРЕСА_1 , а саме рухався зі сторони вулиці Героїв України у напрямку вулиці Молодіжної. Під час руху у вказаному напрямку зазначеною ділянкою дороги, де організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, без дорожньої розмітки, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «BMW 745і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на її зміну, чим також порушив вимоги п. 1.5; п/п «б, д» п. 2.3. зазначених Правил, що зобов`язують водія: п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», при цьому обрав швидкість руху керованого автомобіля без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, в результаті чого на закруглені проїзної частини ліворуч втратив контроль над керованим ним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 12.1. зазначених Правил, що зобов`язує водія: п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, допустив неконтрольований виїзд свого транспортного засобу за межі проїзної частини на ліве (за напрямком руху) узбіччя, де здійснив наїзд на залізобетонну опору лінії електропередач з подальшим наїздом на придорожнє дерево та допустив наїзд ще на одну залізобетонну опору лінії електропередач. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «BMW 745і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на передньому пасажирському сидінні заподіянні тілесні ушкодження, внаслідок яких останній загинув на місці пригоди, а саме: відкрита черепно-мозкова травма: забійна рана голови, синці та садна обличчя, перелом кісток основи та склепіння черепа, переломи кісток обличчя, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, забій тканини нижньої поверхні правої та лівої лобових часток, нижньої поверхні правої скроневої частки, розмічення тканини полюса і нижньої поверхні правої лобової частки та нижньої поверхні правої скроневої частки; синці шиї; садно правої гомілки. Всі вишезазначені тілесні ушкодження виявлені при експертизі трупа ОСОБА_6 , спричинені одномоментно, безпосередньо перед настанням смерті, складають єдиний комплекс поєднаної травми, у своїй сукупності були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1.(а), 2.1.3.(а), 2.1.3.(6), 2.1.3.(в), п.1.3.(г), «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з вищевказаною відкритою черепно-лицевою травмою у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, кісток обличчя, крововиливу під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забою та розміжчення мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 став набряк головного мозку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «BMW 745і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні заподіянні тілесні ушкодження, внаслідок яких остання загинула на місці пригоди, а саме: відкрита черепно-лицева травма: забійна рана голови та обличчя, синці та садна обличчя, перелом кісток основи та склепіння черепа, кісток обличчя, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, забій нижньої поверхні правої та лівої лобових часток, нижньої поверхні правої скроневої частки, розмічення тканини полюса і нижньої поверхні правої та лівої лобової частки та нижньої поверхні правої скроневої частки; синець та садно тулубу; садно правої та лівої гомілки. Всі вищезазначені тілесні ушкодження виявлені при експертизі трупа ОСОБА_7 , спричинені одномоментно, безпосередньо перед настанням смерті, складають єдиний комплекс поєднаної травми, у своїй сукупності були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1.(а), 2.1.3.(а), 2.1.3.(6), 2.1.3. (в), п.1.3. (г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з вищевказаною відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, кісток обличчя, крововиливу під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забою та розміжчення мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 став набряк головного мозку. Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 1.5.; п/п «б, д» п. 2.3.; п/п «а» п. 2.9., п/п а) п. 2.1.; п. 12.1. зазначених Правил створили достатні умови для настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди і перебували у причинному зв`язку з її настанням, а отже знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті кількох осіб, а саме потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.2861 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб. ОСОБА_4 було затримано 15.06.2024 о 07 годині 30 хвилин в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.2861 КК України. Повідомлення про підозру затверджено прокурором 15.06.2024 і вручено ОСОБА_4 у той же день за ч.4 ст. 2861 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб. Підозра ОСОБА_4 повністю обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2024, схемою до нього, показами ОСОБА_4 , наданими під час допиту його в якості підозрюваного, допитами свідків, потерпілих, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса 21.06.2024 до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 20.08.2024. Ухвалою слідчого судді Київського р/с м. Одеси від 14.08.2024 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжений до 12.10.2024 включно. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , спливає 12 жовтня 2024 року. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть кількох осіб, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи років до десяти років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, підозрюваний до теперішнього часу не надав будь-якої допомоги потерпілим, що дає підстави вважати, що наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. На підставі викладеного, беручи до уваги те, що обвинувачений може зникнути та переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У зв`язку з наведеним прокурор Любашівської окружної прокуратури звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 було повідомдено про те, що його захисник - адвокат ОСОБА_8 в судове зсідання вдруге не з`яився, телефоном повідомив суд про те, що він хворіє, однак доказів зазначеного не надав. У зв`язку з цим в судовому засіданні судом було з`ясовано думку ОСОБА_4 про можливість розгляду клопотання про продовження відносного нього строку тримання під вартою без участі його захисника. Також ОСОБА_4 було роз`яснено про його право на призначення іншого захисника за його клопотанням під час розгляду вказаного клопотання або шляхом направлення ухвали суду до відповідного органу з надання безоплатної правничої допомоги для призначення йому захисника безоплатно. На зазачене ОСОБА_4 повідомив суд, що вважає за можливе здійснити розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без участі захисника. Також ОСОБА_4 повідомив суд проте, що іншого адвоката не має та не бажає отримати послуги адвоката з безполатної правничої допомоги. Також в судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суд, що 04 жовтня 2024 року, а потім 07 жовтня 2024 року отримав клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор Любашівської окружної прокуратури клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що ризики, які раніше були, так і залишились, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не підтримав клопотання прокурора та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має наміри на проходження МСЕК у зв`язку з отриманими травмами внаслідок ДТП, а в слідчому ізоляторі це зробити неможливо. Також пояснив, що не має намірів впливати на свідків та потерпілих, не може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, а також не має намірів виїздити за межі України, оскільки йому відомо, що збільшиться строк покарання, а в нього двоєдітей.
Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав своє клопотання, потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2024 року.
З наведеного вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з дотриманням положень ч.1 ст.199 КПК України.
Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.2861 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а саме:
Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.
Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, частиною 1 статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При цьому, з санкції частини 4 статті 2861 КК України вбачається, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашній арешт, про який просить суд обвинувачений ОСОБА_4 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.
При цьому, з клопотання та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підпадає під визначення особи, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачене п.4 ч.2 ст.183 КПК України, як раніше не судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Суд вважає, що при розгляді клопотання доведено, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, що виправдовує продовження тримання ОСОБА_4 під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.32, 110, 131, 132, 176-179, 182-184, 186 193-199, 315, 331, 369-372 КПК України,
Клопотання прокурора Любашівскої окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.
Строк дії ухвали закінчується 06 грудня 2024 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1
Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2024 року о «___» год. «_______» хв.
Обвинувачений ОСОБА_4