Справа № 603/461/23
Провадження № 1-кп/603/10/2024
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 05.03.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участі: прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

В провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. 07.03.2023 року ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого надалі було неодноразово продовжено. Прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні. Вважає, що тримання під вартою є єдиним виключним та достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи. У зв`язку з цим виникла необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, зазначив, що строк дії запобіжного заходу спливає, однак ризики, які стали підставою для застосування та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та просить його задовольнити.

Вирішуючи клопотання прокурора, заслухавши доводи прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченого та його захисника, які щодо задоволення клопотання заперечують, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 згідно з ухвалою від 07.03.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год 59 хв 04.05.2023 року.

Надалі ОСОБА_4 неодноразово було продовжено строк дії вказаного запобіжного заходу, зокрема, ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.08.2024 року - до 23 год 59 хв 08 листопада 2024 року без визначення розміру застави.

Розгляд кримінального триває і потребує додаткового часу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ході розгляду клопотань встановлено, що ризики, які стали підставою для застосування та подальшого продовження вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, його застосування відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінального правопорушення, що інкримінується, а також покаранню, що може бути призначене в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків та виправдовує тримання особи під вартою.

Так, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що відноситься до умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, те, що розгляд справи триває, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились вищевказані ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_4 у разі не продовження судом строку дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни його на більш м`який може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Також, на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з огляду на тяжкість та міру покарання, що передбачена за інкримінованою статтею КК України, зокрема, позбавлення волі на певний строк, з метою уникнення відповідальності.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не вбачає.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 год 59 хв 27 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

Копії ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1