Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0002345 від 16.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002345, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» та наказів Міністерства охорони здоров`я України, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою подальшого збуту третім особам та особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, ОСОБА_10 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, в особливо великих розмірах, та залишив зберігати її при собі з метою подальшого збуту третім особам до 16.10.2024.

У подальшому, 16.10.2024, о 15 годині 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції зупинено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого у ході проведення затримання у порядку ст. 208 КПК України виявлено та вилучено 26 згортків з ізолюючої стрічки з прозорими полімерними пакетами з кристалічною речовиною світлого кольору, яку останній зберігав з метою подальшого збуту.

Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Підстави підозрювати, що саме ОСОБА_10 причетний до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними доказами, а саме: протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.10.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.10.2024, яка була залучена до проведення затримання ОСОБА_4 у якості перекладача та яка у ході проведення допиту надала інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; висновок експерта №СЕ-19/111-24/60548-НЗПРАП від 17.10.2024; протокол обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 від 16.10.2024, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16.10.2024, який був залучений до проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол огляду речового доказу від 17.10.2024, у ході якого зафіксовано обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу підозрюваному переховуватись від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування вказаного кримінального провадження.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід і вигляді цілодобового домашнього арешту, вказували, що підозрюваний співпрацює зі слідством, надав доступ до мобільного телефону.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Так, 16.10.2024 Подільським УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру ОСОБА_15 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У клопотанні, що є предметом розгляду, наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_16 кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.10.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.10.2024, яка була залучена до проведення затримання ОСОБА_4 у якості перекладача та яка у ході проведення допиту надала інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; висновок експерта №СЕ-19/111-24/60548-НЗПРАП від 17.10.2024; протокол обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 від 16.10.2024, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16.10.2024, який був залучений до проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол огляду речового доказу від 17.10.2024, у ході якого зафіксовано обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, суд звертає увагу, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, дітей чи інших осіб на утриманні не має, інвалідом не являється, являється громадянином іншої держави, має посвідку на тимчасове проживання в Україні, видану строком до 28 жовтня 2024 року, по закінченню якої останній може покинути межі території України, що створить реальну загрозу кримінальному провадженню.

При аналізі ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення вчинене ОСОБА_17 кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, яке має корисливий мотив. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно фактичних обставин кримінального провадження дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачуються за рахунок вчинення злочинів.

Аналізуючи ризик того, що ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню підозрюваного, оскільки очевидно що самостійно вчиняти злочин підозрюваний не міг.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, ОСОБА_18 на волі може призвести до того, що в останнього з`явиться можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до зміни показань, матиме негативне значення для кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Згідно частин 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що , враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, встановлені обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, продовжити злочинну діяльність, впливати на потерпілу та свідків, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_19 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

З підстав п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вирішує питання про визначення застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0002345 від 16.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Камерун, громадянина російської федерації, неодруженого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Для утримання підозрюваний ОСОБА_9 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, обчислюється з 16 жовтня 2024 року, тобто з моменту фактичного затримання, припиняє свою дію 14 грудня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_20