Справа № 152/1431/24
Провадження №11-сс/801/802/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шаргород, Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України

за участю:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП в Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено.

ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 5 жовтня 2024 року 19-11 год.

Визначено строк дії ухвали до 4 грудня 2024 року до 19-11 год.

Одночасно визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Шаргородської ОТГ Жмеринського району Вінницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що 09 квітня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 111 ОСОБА_7 призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення, 2 мотопіхотного взводу, 2 мотопіхотної роти, військової частини НОМЕР_1 . Солдат, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, відповідно до статей 11, 16, 49, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників). Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Статтею 21 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до статті 23 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Так, відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно, до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. У порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_7 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 4 жовтня 2024 року близько 23-00 год, за попередньою змовою, разом із ОСОБА_10 прийшли до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вимагання виконання боргових зобов`язань за пошкоджений бампер автомобіля ОСОБА_11 , однак, зайшовши до житлового будинку, через незамкнені вхідні двері, виявили сестру останнього - ОСОБА_12 . ОСОБА_7 вивів ОСОБА_12 на сходи, що розташовані поблизу вхідних дверей будинку, де в цей час очікував ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 про те, що її брат ОСОБА_11 заборгував йому грошові кошти у сумі 1200 грн, та їх необхідно повернути, на що ОСОБА_12 повідомила, що про борг брата нічого не знає та будь-яких грошових коштів повертати не буде, після чого ОСОБА_7 наніс один удар правою долонею руки по обличчю останньої, в результаті чого ОСОБА_12 впала зі сходів. В подальшому, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 та наніс ще три удари ногами по її нижніх кінцівках та чотири удари правою долонею руки в область її лівої ділянки обличчя, після чого своєю правою рукою схопив за горло ОСОБА_12 , при цьому утримуючи її та погрожуючи вчиненням щодо неї насильницьких дій сексуального характеру, а ОСОБА_10 в цей час спостерігав за діями ОСОБА_7 ..

Після цього ОСОБА_7 схопив ОСОБА_12 за волосся та затягнув до підвального приміщення домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де погрожував, словесно ображав нецензурною лайкою, цим самим принижуючи останню. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у підвальному приміщенні, смикнув останню на підлогу, в результаті чого ОСОБА_12 впала на коліна, а він спустив власні штани та білизну та всупереч її волі, порушуючи статеву недоторканість, без добровільної згоди останньої, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням, з використанням власного статевого органу, після чого покликав ОСОБА_10 , який в свою чергу, у присутності ОСОБА_7 , спустив власні штани та білизну та всупереч волі ОСОБА_12 , порушуючи її статеву недоторканість, без добровільної згоди, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням, з використанням власного статевого органу. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , почергово, неодноразово, намагались за допомогою своїх статевих органів вагінально проникнути та вчинити насильницькі дії, без добровільної згоди, відносно ОСОБА_12 , однак не змогли їх вчинити, через відсутність ерекції. В подальшому, ОСОБА_12 , прохаючи останніх зупинити насильницькі дії повідомила, що в неї у будинку знаходяться грошові кошти та вона зможе їх віддати, у зв`язку з чим, ОСОБА_10 залишився очікувати на подвір`ї, а ОСОБА_7 попрямував до приміщення будинку разом із ОСОБА_12 , яка в одній із кімнат підбігла до матері ОСОБА_13 , розбудила її та розповіла про те, що їй необхідно повернути борг брата, однак матір прокинувшись повідомила, що у неї немає грошових коштів, у зв`язку з чим ОСОБА_7 наніс ОСОБА_13 два удари долонею правою руки в область обличчя, після чого остання впала на підлогу, а він залишив приміщення будинку та в подальшому разом із ОСОБА_10 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчим суддею не в повній мірі врахована особа підозрюваного, який проживає зі своїми батьками, а батько ОСОБА_7 являється інвалідом другої групи та потребує стороннього догляду, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею невраховано ряд обставин, які могли б враховані при застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжоного заходу у виді особистого зобов`язання .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 05.10.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, 06.10.2024 року йому повідомлено про підозру.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, одружений, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинений злочин, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення злочину, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме особистого зобовязання є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 302 800 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4