ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/8642/21 Номер провадження 11-кп/814/1861/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0005251 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, не одруженому, з вищою освітою, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченому за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 21.09.2024 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майно, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у сховище, а саме: 21.12.2020 приблизно о 14.32 год., переконавшись, що в приміщенні аптеки «Мед сервіс» по АДРЕСА_2 , окрім провізорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні будь-які сторонні особи, шляхом вільного доступу зайшов в аптеку, тримаючи в руках ніж та погрожуючи ножем та висловив вимогу лікарського засобу «Налбуфен» та грошові кошти з каси; відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднане з проникненням у сховище, а саме: 28.12.2020 приблизно о 16.34 зайшов в магазин по АДРЕСА_3 та висловив продавцю усну вимогу передати йому кошти з касового апарату або він його зламає, на що касир відкрила касовий та він дістав з касового апарату 165,90 грн після чого взяв з прилавку магазину товар на суму 2334,45 грн; таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене у великих розмірах, а саме: 14.02.2021 у період часу з 3.00 год. до 06.00 год. незаконно проник в приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , де заволодів 53 відео-картами вартістю 605449 грн.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить переглянути ухвалу суду щодо запобіжного заходу.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0005251 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України. В судовому засіданні 24 липня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 вересня 2024 року включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються.

Слідчий суддя, всупереч доводам захисника, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 , а саме тяжких та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням погроз, зухвалість дій обвинуваченого під час вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4