справа 274/6051/24
УХВАЛА провадження 1-в/0274/889/24

Іменем України

04.10.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника адміністрації . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження в режимі відеоконференції за клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 засуджений 18 серпня 2000 року Київським міським судом за ст.ст. 193 ч. 3, 143 ч. 2, 93 п.п. "а", "ж", "з", "і", 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Даний вирок набрав законної сили 15 лютого 2001 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.18 у строк основного покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.06.99 до 15.02.01 з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.23 згідно зі ст. 82 КК України довічне позбавлення волі замінено на позбавлення волі на строк 18 років; строк заміненого покарання обчислювати з 16.10.23. Дана ухвала набрала чинності 24.04.2024 року.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) та клопоче про зарахування строку ув`язнення з 20.04.16 до 10.05.18 (коли він перебував у Київському СІЗО для участі щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами), та з 12.06.18 до 28.07.22 (коли він брав участь у апеляційному перегляді ухвали суду про відмову про перегляд вироку за нововиявленими обставинами) у строк його покарання з розрахунку день за два. В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, просить її задовольнити, оскільки весь цей проміжок часу він перебував у СІЗО у зв`язку з розглядом кримінального провадження, у якому йому і призначено покарання, яке він відбуває.

Захисник підтримала клопотання засудженого, вказавши на наявність законних підстав для зарахування, зокрема, з врахуванням практики Верховного Суду.

Представник адміністрації виправної колонії не заперечив проти задоволення клопотання засудженого, але тільки якщо суд знайде для цього підстави і лише у межах дії Закону до 20.06.17.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Так, дійсно з 20.04.16 до 10.05.18 та з 12.06.18 до 28.07.22 ОСОБА_6 перебував у місцях попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, тобто могла б йти мова про можливість застосування положень п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.15 (при цьому виключно про можливість зарахування такого строку у покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки на ці проміжки часу засуджений відбував покарання саме такого виду). Однак доводи засудженого про зарахування йому цього періоду у строк покарання були предметом оцінки Верховного Суду ( ОСОБА_6 просив зарахувати строк з 20.04.16 до 10.05.18 і з 12.06.18 до дня розгляду) і у Постанові Верховного Суду від 22.06.23 Верховний Суд зазначив: "Згідно зі ст. 1 Закон України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених законодавством, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 532 КПК у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Згідно з ч. 2 ст. 43 КПК після набрання обвинувальним вироком суду законної сили обвинувачений набуває статусу засудженого. З урахуванням вищенаведеного ОСОБА_6 у зазначений ним період перебував у ДУ «Київський слідчій ізолятор» як засуджений, який відбуває покарання, призначене вироком, який набув законної сили. У зв`язку з чим його вимога у цій частині не ґрунтується на положеннях закону".

Тобто, на даний час за доводами засудженого ОСОБА_6 є рішення суду, яке набрало законної сили і яким повністю вирішені вимоги засудженого - прийнято рішення про відмову у їхньому задоволенні. Рішення суду, у тому числі Верховного Суду, є обов`язковими для усіх осіб на території України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 72 КК України, статтями 9 ч. 6, 533, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - залишити без задоволення у зв`язку з наявністю рішення Верховного Суду, яке набрало законної сили і яким відмовлено у задоволенні заявлених вимог у клопотанні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайсуд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1