Справа № 331/2812/24
Провадження № 1-кп/331/501/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 05.01.2024 року та за №0000916 від 04.10.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час продовження дії запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні, та взяті до уваги при обранні запобіжного заходу під час судового розгляду продовжують існувати, свідки в судовому засіданні не допитані, а також те, що ризик приховування обвинуваченого від суду на даний час продовжує існувати, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Особливо звернула увагу на наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, оскільки після направлення кримінального провадження до суду, ОСОБА_4 також продовжував вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Також зазначила, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував. Вказав, що незважаючи на попередню ухвалу суду, лікування він так і не отримує. Його тяжкі захворювання, не дозволяють йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення. Вказав, що не отримує належного лікування в умовах слідчого ізолятора, у зв`язку із чим його здоров`я суттєво погіршилось. Також звернув увагу на те, що проживає разом із матір`ю, позитивно характеризується за місцем мешкання, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказав на те, що ризики, зазначені у клопотанні не обґрунтовані стороною обвинувачення. Вказав на те, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, проживав до затримання із сім`єю, і домашній арешт зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні..

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2024 року (провадження №1-кс/331/503/2024) до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, з урахування підстав, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2024 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», через продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобіжний захід продовжувався під час судового розгляду.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, треба зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги тяжкість інкримінованих злочинів, та кількість епізодів, той факт, що обвинувачений офіційно не працевлаштований. Той факт, що обвинувачений проживає із матір`ю, свідчить про наявність певних соціальних зв`язків, однак суд вважає їх недостатніми для запобігання ризику переховування.

Стосовно ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, на який вказує прокурор у клопотанні, то суд його вважає його високим, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований. Під час розгляду клопотання обвинувачений посилався на той факт, що має легальне джерело доходу із творчості, однак жодних доказів отримання доходу, його оподаткування відповідно до норм чинного законодавства, його розміру, та достатності для забезпечення життя. Крім того, інкриміновані обвинуваченому злочини мають корисливий мотив, направлені серед іншого і на отримання прибутку. Більш того, кількість епізодів злочинної діяльності, той факт, що частина із них вчинені після направлення одного із обвинувальних актів до суду, підтверджують наявність ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Обговорюючи питання про можливість запобігання ризикам у менш обтяжливий для обвинуваченого спосіб, ніж тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими, з часу застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшилися та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Зважаючи на те, що застава у попередньому розмірі внесена не була, суд вважає за можливе зменшити її розмір.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 03 жовтня 2024 року включно.

Встановити заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 30840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-з`являтися за першою вимогою прокурора або суду

-не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 03 жовтня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 09 серпня 2024 року о 08 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1