Справа № 182/3961/24
Провадження № 1-кп/0182/1041/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2024 за №0000247 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.08.2018 року Нікопольським МРС Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 2 місяці відбуття покарання за вироком Апостоловського РС Дніпропетровської області 18.03.20216 року. 15.02.2022 року звільнений умовно-достроково від відбуття покарання з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 3 дня;

- 24.04.2024 Нікопольським МРС Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу 510 гривень. Вирок набрав законної сили 03.06.2024 року.

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

23.06.2024 приблизно о 09:50 годині ОСОБА_2 знаходився на автобусній зупинці «Поляниця» неподалік від будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу ОСОБА_3 та вирішив познайомитись з нею.

В ході розмови між ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_3 виникла суперечка, в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 ..

У той же день приблизно о 10:00 годині ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілої ОСОБА_3 , після чого одразу наніс другий удар кулаком лівої руки в область обличчя з правої сторони потерпілої ОСОБА_3 , яка від удару втратила рівновагу та впала на землю, внаслідок чого спричинив останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 616 від 09.07.2024, тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, синця лівої гомілки, садна правого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою суду від 19.07.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2024 за №0000247 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.с.13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілою ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій остання погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.12).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з ЄРДР від 08.07.2024 року за № 0000247 ( а.п. 1); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 08.07.2024 року ( а.п. 5); акту судово-медичного (дослідження) обстеження №567 від 24.06.2024 року ( а.п. 6); висновку судово-медичного експерта № 616 від 09.07.2024 року ( а.п. 9); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2024 року ( а.п. 17-19); протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2024 року ( а.п. 20-23); додаткового висновку судово-медичного експерта № 633 від 15.07.2024 року ( а.п. 26); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2024 року ( а.п. 31-34).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має; раніше судимий ( а.п. 37-38), розлучений; офіційно не працевлаштований; має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 42) , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває ( а.п. 40); перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 01.02.2022 року (а.п. 41).

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину і відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд при визначенні виду та розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_2 застосовує ч.1 ст.71 КК України, оскільки він засуджується за кримінальне правопорушення, вчинене до повного відбуття покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.357 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень.

Частиною 3 статті 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2024 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1