Справа № 481/871/24 Провадження № 1-кп/478/86/2024
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
23 вересня 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Судом встановлено та визнається повністю доведеним, що сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, 25.03.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2022 року № 36, 25.03.2022 року прибув з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до вказаної частини сержант ОСОБА_4 . командир протитанкового взвод роти вогневої підтримки, ВОС-100182А.
Згідно положень ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_3 . Відтак, з 25.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.09.2023 року № 330, сержант ОСОБА_4 - командир протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , з 19.09.2023 року вибув з вищевказаної частини та його було призначено на посаду командира механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження військової служби.
Згідно з п. 1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна» зазначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без дозволу органів внутрішніх справ.
Вимогами ст. ст. 4, 9, 11, 16, 26, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини, несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із закону. Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.
Як вбачається з положень ст. ст. 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Згідно з п.п. 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
В пункті 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року зазначено, що видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.
Відповідно до «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 року №1225 де визначено, що майно для забезпечення руху опору використовується виключно для організації, підготовки та виконання завдань руху опору, та «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої Наказом МОБ № 359 від 29.06.2005 року, відповідно до якої стрілецька зброя і боєприпаси, якщо вони не потрібні для виконання службового завдання, здаються на короткострокове зберігання до військової частини або до органу Служби правопорядку за місцем відрядження.
Влітку 2023 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Олександрівка поблизу с. Станислав, Херсонської області, які знаходились під окупацією військовослужбовців рф, знайшов військові боєприпаси стрілецької вогнепальної зброї в кількості 132 штук, а саме: 5,45 мм. проміжні патрони (калібр 5,45х39 мм) в кількості 7 штук; 36 штук із трасуючою кулею (калібр 5,45х39 мм); 85 штук з кулею із підвищеною пробивною здатністю (калібр 5,45х39 мм); два 9 мм. патрони (калібру 9х18мм.), що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; та один 23 мм. унітарний постріл з бронебійно-запалювальним-трасувальним (БЗТ) снарядом, який відноситься до бойових припасів основного призначення та всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства вирішив зберігати боєприпаси за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, восени 2023 року (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим), ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вищевказаних бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, порушуючи вимоги вищевказаних нормативно правових актів, на власному автомобілі перевіз до домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 військові боєприпаси стрілецької вогнепальної зброї в кількості 132 штук, а саме: 5,45 мм. проміжні патрони (калібр 5,45х39 мм) в кількості 7 штук; 36 штук із трасуючою кулею (калібр 5,45х39 мм); 85 штук з кулею із підвищеною пробивною здатністю (калібр 5,45х39 мм); два 9 мм. патрони (калібру 9х18мм.), що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; та один 23 мм. унітарний постріл з бронебійно-запалювальним-трасувальним (БЗТ) снарядом, який відноситься до бойових припасів основного призначення, тим самим здійснивши незаконне носіння та зберігання бойових припасів за вищевказаною адресою до моменту їх виявлення в результаті проведення обшуку посадовими особами правоохоронного органу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив пробачити його та пояснив суду, що у день, вказаний в обвинувальному акті він перебував в селі Олександрівка Херсонської області де проходили бойові дій по відсічі агресії рф. Під час перебування у вказаному селі ним спільно із іншими військовими було виявлено місце зберігання боєприпасів, які вони підібрали та передали своєму командирові.
Серед виявлених боєприпасів були набої до автомату, яким користувався обвинувачений, тому він, отримавши дозвіл свого командира, зберіг їх у себе.
В подальшому, він, добровільно вирішив продовжити військову службу на Запорізькому напрямку (в Запорізькій області), куди був переведений та куди виїхав на власному автомобілі для подальшого проходження військової служби. В автомобілі обвинувачений здійснив перевезення також набутих ним набоїв. Проте, оскільки його автомобіль зламався, він поїхав додому, куди й перевіз набої, де в подальшому зберігав до моменту їх виявлення працівниками поліції.
Окрім наданих пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами сторони обвинувачення.
Як вбачається з протоколу обшуку від 17.01.2024 року, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно визнав зберігання в своєму домоволодінні боєприпасів, які добровільно видав працівникам поліції, а саме: три магазини (споряджені патронами, в кількості 90 шт) та сумку наплічну, в якій знаходились набої в кількості 36 предметів, ззовні схожих на патрони калібру 5х45 мм. Під час обшуку в кімнаті зали було також виявлено два набої, ззовні схожі на патрони 9 мм та один предмет, ззовні схожий на військовий патрон, діаметром 5х45 мм. Під час іншої кімнати (№ 4 від входу) було також виявлено один предмет, ззовні схожий на військовий патрон.
Постановою про визнання речовим доказом від 17.01.2024 року, виявлені під час обшуку у ОСОБА_4 три магазини для патронів, у порожньому стані були передані до камери зберігання речових доказів та прийняті на зберігання згідно з квитанцією від 18.01.2024 року № 431/65/1-2024 № з-3.
Інші предмети, ззовні схожі на патрони були предметом експертного дослідження на підставі постанови про призначення експертизи за спеціальністю 3.1 (балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї) від 17.01.2024 року та вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 (дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху) від 17.05.2024 року на виконання якої було надано:
- сейф-пакет № WAR 1117159, до якого поміщено 2 (два) предмети, які ззовні схожі на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 1117061, до якого поміщено 6 (шість) предметів, які ззовні схожі на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 1117060, до якого поміщено 33 (тридцять три) предметів, які ззовні схожі на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 1619615, до якого поміщено 85 (вісімдесят п`ять) предметів, які ззовні схожі на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 1619616, до якого поміщено 1 (один) предмет, який ззовні схожий на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 0011114, до якого поміщено 3 (три) предмети, які ззовні схожі на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 0011116, до якого поміщено 1 (один) предмет, який ззовні схожий на військові патрони;
- сейф-пакет № WAR 0011120, до якого поміщено 1 (один) предмет, який ззовні схожий на військові патрони;
За висновком експерта від 30.01.2024 року надані на експертизу:
- два предмети з пакету № WAR 1117159 є боєприпасами 5,45 мм (5,45х39) військовими патронами, один із яких трасуючою кулею. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- шість предметів з пакету № WAR 1117061 є боєприпасами 5,45 мм (5,45х39) військовими патронами. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- тридцять три предмети з пакету № WAR 1117060 є боєприпасами 5,45 мм (5,45х39) військовими патронами. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- вісімдесят п`ять предметів з пакету № WAR 1619615 є боєприпасами 5,45 мм (5,45х39) військовими патронами. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- один предмет з пакету № WAR 0011114 є боєприпасом 5,45 мм (5,45х39) військовими патронами. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- два предмети з пакету № WAR 0011114 є боєприпасами 9 мм (9х18 мм) до пістолета Макарова (ПМ). Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- предмет з пакету №WAR 0011116 є боєприпасом 5,45 мм (5,45х39), військовим патроном із трасуючою кулею. Патрони придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом;
- предмет з пакету № WAR 0011120 до боєприпасів не належить, не придатний до стрільби.
За висновком експерта від 17.05.2024 року наданий на дослідження предмет, який містився у сейф-пакеті № WAR 1619616 є 23 мм унітарним пострілом з бронебійно-запалювально-трасувальним (БЗТ) снарядом та відноситься до бойових припасів основного призначення.
За довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 17.05.2024 року № 5818855 за оглядом 23 мм унітарного пострілу з бронебійно-запалювально-трасувальним (БЗТ) снарядом встановлено його належність до другої категорії, за яким забороняється механічний та термічний вплив на нього.
Встановлені судом обставини та досліджені докази, суд вважає належними та допустимими, які, як в своїй сукупності так і окремо, достовірно вказують на обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим та його винуватість.
Судом встановлено та визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння та зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що підтверджується фактом їх перевезення із зони бойових дій до місця домоволодіння обвинуваченого та подальшого їх зберігання обвинуваченим.
Відтак, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які визнавались обвинуваченим під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів з урахуванням індивідуалізації покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
При визначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином; дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів та інших мешканців з місця його проживання не надходили, проходить військову службу за мобілізацією в особливий період та з початку повномасштабного вторгнення військ рф в Україну перебуває на військовій службі, під час несення служби зарекомендував себе посередньо, виконує свої функціональні обов`язки і накази командирів, вдосконалює свої вміння і навички у військовій справі, серед військовослужбовців користується авторитетом, хоча й притягався до адміністративної відповідальності.
За висновком досудової доповіді, складеної відносно ОСОБА_4 ризик його небезпеки для суспільства та вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.
З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне за розміром покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, при цьому судом визнається можливим застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки саме така міра покарання буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи долю речових доказів суд враховує, що відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд вирішує долю речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 у розглянутому судом кримінальному провадженні, у відповідності до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави:
- витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ 19/115-24/1267-НЗРАП від 29.01.2024 року в розмірі 2650,48 грн.;
- витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/115-24/1525-БЛ від 30.01.2024 року в розмірі 5679,60 грн.;
- витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/115-24/1545-ВТХ від 17.05.2024 року в розмірі 6058,24 грн.
Речові докази, що містяться в пакеті № WAR 1619615, в кількості 119 патронів, а саме:119 патронів (5 з яких у демонтованому стані), 11 гільз, гільза з кулею та первинні упакування; предмет, з пакету № WAR 1619616, який є 23 мм унітарним пострілом з бронебійно-запалювально-трасувальним (БЗТ) снарядом та відноситься до бойових припасів основного призначення; три порожні магазини для патронів, які знаходяться в пакеті № WAR 1619620 знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1