У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4788/24

№ 1-кс/183/1460/24

07 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку тримання підозрюваного під вартою у кримінальному провадженні № 0000601 від 13.05.2024 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянська Запорізької області, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючий на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючого на посаді оператора взводу безпілотних літальних апаратів військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку тримання підозрюваного під вартою у кримінальному провадженні № 0000601 від 13.05.2024 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2024 приблизно о 18 годині 20 хвилин у солдата ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин та особистої неприязні до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

В цей час солдат ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_10 , зайшов до спального приміщення, яке розташоване на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_3 , де взяв до рук автомат «АК74 5,45х39» № НОМЕР_2 , який закріплений за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , та тримаючи автомат в руках вийшов з приміщення на вулицю.

Далі солдат ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , підійшов до останнього на близьку відстань та здійснив три одиночні постріли з вказаного автомату, поціливши ОСОБА_10 у верхню частину лівої ноги та в область грудної клітини.

В результаті умисних дій солдата ОСОБА_5 , ОСОБА_10 від отриманих поранень помер на місці.

13.05.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , а 14.05.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 13.05.2024;

- протоколом огляду трупа від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.05.2024;

- висновком експерта № 837/1387-БД від 14.06.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/104-24/21320-БЛ від 31.05.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 11.06.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 11.07.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 22.07.2024;

- висновком експерта № 1142/1790-БД від 31.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 липня 2024 року.

09.07.2024 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 14.08.2024.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.08.2024 включно.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, частина з яких враховані судом при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які під час досудового розслідування не зменшилися.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у яких підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого і продовження строку тримання його під вартою.

Захисник ОСОБА_4 з огляду на позицію свого підзахисного не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання слідчого, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

За нормою ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З досліджених слідчим суддею доказів убачається, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_19 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином.

Слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

У справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її продовжуваного тримання під вартою.

Згідно з п. 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москоленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєні яких він обвинувачується. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд вважає, що враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 .

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на даний час в ході досудового розслідування допитано в якості свідків військовослужбовців, які безпосередню були присутні під час вказаних подій, які проходять службу разом із ОСОБА_5 та у випадку обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе вільно незаконно впливати на свідка, з метою зміни його показів, чи відмови від показів.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зони ведення активних бойових дій, тому останній матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальний ризик і можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, або дезертирство, тобто злочини, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України та ч. 4 ст. 408 КК України.

На думку слідчого судді прокурор надав переконливі аргументи в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, оскільки останній одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також відсутність у нього судимостей. Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий, те, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки посягають на життя та здоров`я особи, а відтак цей злочин є одним з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень. Означене є беззаперечною підставою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, встановлені під час судового розгляду клопотання слідчого, суспільний інтерес, особу підозрюваного, з огляду на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, визначених КПК України.

Отже, ані підозрюваним ОСОБА_5 , ані його захисником ОСОБА_4 будь-яких об`єктивних даних, які би безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано.

Відтак, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в межах строків, визначених КПК України, а саме в межах строку досудового розслідування.

Водночас, вимога слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу до 14.10.2024 є необґрунтованою, оскільки у відповідності до ч. 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 180, 183, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку тримання підозрюваного під вартою у кримінальному провадженні № 0000601 від 13.05.2024 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити частково.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 05 жовтня 2024 року.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 08 серпня 2024 року о 08 годині 20 хвилин.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1