ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9610/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/355/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року, -

Встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина який не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє:- 03.03.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 17 липня 2024 року.

Цивільні позови про відшкодування майнової шкоди потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» 476,90 грн. (чотириста сімдесят шість гривень дев`яносто копійок) завданої майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» 459,72 грн. (чотириста п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят дві копійки) завданої майнової шкоди.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.01.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_9 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

30.01.2023 в період часу з 17:16 год по 17:18 у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщені магазину «Сім23», що по вул.Мазепи,1 у м. Тернопіль , де підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Клевер Сторс», виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, 30 січня 2023 року, о 17:16 год обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», що по вул.Мазепи,1 у м. Тернопіль , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з полиць торгових стелажів вказаного магазину належні ТОВ «Клевер Сторс» шоколад «Мілка Баблз» молочний пористий 100г /Монделіс/ у кількості 2-х штук, «Мілка» з карамельно-арахісовою начинкою і повітряним рисом вагою 276г /Монделіс/ у кількості 2-х штук, після чого о 17 годині 18 хвилин, не маючи наміру розрахуватись за товар, котрий він попередньо взяв із стелажу магазину, не оплатив його вартість і вийшов із приміщення магазину «Сім23» що по вул.Мазепи,1 у м. Тернопіль , чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 385 гривень 84 копійок.

Окрім цього, 12 березня 2023 року, о 21 годині 27 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину «Сім-23», підприємницьку діяльність у якому здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Сторс», що по вул.Мазепи,1 у м. Тернопіль , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, 12 березня 2023 року о 21 годині 27 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23», що знаходиться за адресою: вул.Мазепи,1 у м. Тернопіль , підійшов до стелажу, на якому знаходились товарно-матеріальні цінності, після чого взяв шоколад «Мілка» зі шматками печива ОРЕО 100г /Монделіс/ у кількості 2-х штук, батончики «Снікерс» Super+1, 112,5г /MF/ у кількості 2-х штук, ковбасу «Салямі Італійська» с/к в/г /Глобино/ - 0,398 кг у кількості однієї одиниці та заховав їх під куртку.

Надалі, обвинувачений ОСОБА_7 , з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру розрахуватися за шоколад «Мілка» зі шматками печива ОРЕО 100г /Монделіс/ у кількості 2-х штук, батончики «Снікерс» Super+1, 112,5г /MF/ у кількості 2-х штук, ковбасу «Салямі Італійська» с/к в/г /Глобино/ - 0,398 кг у кількості однієї одиниці, вийшов із приміщення магазину, не розрахувавшись за викрадений товар, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 471 гривень 12 копійок.

Також, 24 лютого 2023 року, близько 21:50 год, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_10 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, а саме 24 лютого 2023 року, о 21:50 год, перебуваючи у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, власноруч, викрав із торгових стелажів вищевказаного магазину сир твердий «Grana Padano» торговельної марки «Antichi Maestri», масою 0,835 кг, заховавши його у внутрішню кишеню своєї куртки.

Із викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи наміру розрахуватись за товар, покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив ФОП ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 452,28 гривень.

Крім цього, в умовах воєнного стану, а саме 30 квітня 2023 року, о 18 годині 55 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину «Єва-1652», що у місті Тернополі, по вулиці Торговиця, 9, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «РУШ», повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, а саме 30 квітня 2023 року, о 18 годині 55 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва-1652», що у місті Тернополі, по вулиці Торговиця, 9, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «РУШ», діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав із торгових стелажів вищевказаного магазину туалетну воду для чоловіків торгівельної марки «Dolce&Gabbana» The One, об`ємом 50 мл у кількості однієї одиниці, вартістю 1 528,67 гривень.

Із викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи наміру розрахуватись за товар, покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на загальну суму 1 528,67 гривень.

Також, в умовах воєнного стану, а саме 07 травня 2023 року, о 15 годині 30 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину « Близенько », що у місті Тернополі по вул.Білогірська,3А , де свою підприємницьку діяльність здійснює ПП «Мережа - Сервіс Львів», повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, а саме, 07 травня 2023 року, о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « Близенько », що у що у місті Тернополі по вул.Білогірська,3А , де свою підприємницьку діяльність здійснює ПП «Мережа - Сервіс Львів», діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав із торгових стелажів вищевказаного магазину ікру червону лососеву зернисту торгівельної марки «Шаланда», масою нетто 100 г, у жерстяній банці у кількості однієї одиниці вартістю 476,90 гривень.

Із викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи наміру розрахуватись за товар, покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив ПП «Мережа - Сервіс Львів», матеріальну шкоду на загальну суму 476,90 гривень.

Крім цього, в умовах воєнного стану, а саме 21 травня 2023 року, о 10 годині 37 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що у місті Тернополі по вул.Миру,7 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ТзОВ ТВК «Львівхолод», повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, а саме, 21 травня 2023 року, о 10 годині 37 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що у місті Тернополі по вул.Миру,7 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ТзОВ ТВК «Львівхолод», діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав із торгових стелажів вищевказаного магазину шоколад молочний «Lacmi» Рошен із лісовим горіхом, карамеллю та шоколадом, масою нетто 295 г, вартістю 125 гривень 50 копійок за одну одиницю у кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 502 гривні, шоколад чорний торгівельної марки «Світоч», особливий авторський, масою нетто 85 г, вартістю 40 гривень 30 копійок за одну одиницю у кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 161 гривня 20 копійок.

Із викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи наміру розрахуватись за товар, покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод», матеріальну шкоду на загальну суму 663 гривень 20 копійок.

Також, 24 травня 2023 року о 11 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у парку «Сопільче» зі сторони вул. Миру у місті Тернополі, виявив на поверхні землі поліетиленовий пакет на застібку із психотропною речовиною та згорток обмотаний клей-стрічкою типу «ізолента» зеленого кольору, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет на застібку із психотропною речовиною. В цей час, у нього виник злочинний намір направлений на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , 24 травня 2023 року о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у парку «Сопільче» зі сторони вул. Миру у місті Тернополі, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, достовірно знаючи про порядок обігу психотропних речовин на території України, а також про відповідальність за їх незаконний обіг, підняв із поверхні землі поліетиленовий пакет на застібку із психотропною речовиною та згорток обмотаний клей-стрічкою типу «ізолента» зеленого кольору, в середині якого знаходився поліетиленовий пакет на застібку із порошкоподібною речовиною.

Надалі, обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вказана речовина відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено помістив поліетиленовий пакет на застібку із психотропною речовиною та згорток обмотаний клей-стрічкою типу «ізолента» зеленого кольору, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет на застібку із порошкоподібною речовиною до кишені своїх штанів, у які був одягнений, та вирушив у напрямку місця свого проживання, тим самим почав незаконно зберігати зазначену особливу небезпечну психотропну речовину.

В подальшому, 24 травня 2023 року, о 11 годині 25 хвилини обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля у парку «Сопільче» зі сторони вул. Миру у місті Тернополі, незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, в ході спілкування, із працівниками поліції, повідомив останнім, що зберігає при собі заборонені речі, а саме психотропну речовину.

Далі, 24 травня 2023 року в період часу з 12:06 год по 12:09 год в ході проведення огляду місця події у парку «Сопільче» зі сторони вул. Миру у місті Тернополі, обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав поліетиленовий пакет на застібку та згорток обмотаний клей-стрічкою типу «ізолента» зеленого кольору, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет на застібку, всередині якого містилась порошкоподібна речовина - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 0,4789 грама.

Згідно із затвердженим Постановою KM України № 770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів PVP (1-феніл:2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), (таблиця І, список №2) віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім цього, в умовах воєнного стану, а саме 04.07.2023, о 11 годині 11 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину « Близенько », що у місті Тернополі по вул.Миру,4В , де свою підприємницьку діяльність здійснює ПП «Мережа - Сервіс Львів», повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, а саме 04.07.2023, о 11 годині 11 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « Близенько », що у місті Тернополі по вул.Миру,4В , де свою підприємницьку діяльність здійснює ПП «Мережа - Сервіс Львів», діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав із торгових стелажів вищевказаного магазину ікру червону лососеву зернисту торгівельної марки «Шаланда», масою нетто 100 г, у жерстяній банці у кількості однієї одиниці, вартістю 459,72 гривень.

Із викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_7 , не розрахувавшись на касі за товар, покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив ПП «Мережа - Сервіс Львів», матеріальну шкоду на загальну суму 459,72 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, зокрема таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, а також незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вищевказаний вирок суду скасувати через відсутність доказів у вчиненні ним кримінальних правопорушень.

Крім того захисником обвинуваченого ОСОБА_8 подано клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Свої доводи мотивує тим, що вартість викраденого ОСОБА_7 майна є меншою за розмір прожиткового мінімумуму встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року - 2684 грн., відповідно до якого встановлюється кримінальна відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просять задовольнити апеляцію, з мотивів викладених у ній, прокурора, що вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відносно вироку суду в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів`від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни достатті 51 КУпАП(Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП(у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений у статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 статті 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив: 30.01.2023 року, 12.03.2023 року та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 385 гривень 84 копійок та 471 гривень 12 копійок; 24.02.2023 року та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ФОП ОСОБА_10 на загальну суму 452,28 гривень; 30.04.2023 року та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «РУШ» на загальну суму 1 528,67 гривень; 07.05.2023 року та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ПП «Мережа - Сервіс Львів», на загальну суму 476,90 гривень; 21.07.2023 року та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 663 гривень 20 копійок.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу Українита Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 статті 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність застаттею 185 КК України, становить 2 684 грн (1342*2 = 2 684).

Як вбачається з вироку суду, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілим: ТОВ «Клевер Сторс» в розмірі 385 гривень 84 копійок та 471 гривень 12 копійок; ФОП ОСОБА_10 в розмірі 452,28 гривень; ТОВ «РУШ» в розмірі 1 528,67 гривень; ПП «Мережа - Сервіс Львів» в розмірі 476,90 гривень; ТзОВ ТВК «Львівхолод» в розмірі 663 гривень 20 копійок.

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в частині 1 статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна, вартість якого становить по кожному окремому епізоду 385 гривень 84 копійок та 471 гривень 12 копійок; 452,28 гривень; 528,67 гривень; 476,90 гривень; 663 гривень 20 копійок, тобто ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 684 гривень, суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, та проти такого закриття не заперечують учасники провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, вирок місцевого суду в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України - скасуванню, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 185 КК України - закриттю, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

З приводу доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 84 КПК встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин та підтверджений доказами, які досліджено та оцінено судом за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК та є правильним.

Зокрема, суд першої інстанції дослідив, проаналізував та правильно поклав в основу обвинувального вироку дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 24.05.2023 року; взяв суд до уваги і висновки ряду експертиз, які у кримінальному провадженні проведені у відповідності до положень статей 101, 102, 242 КПК України.

Проаналізував суд твердження в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий заявив, що вину у скоєнні інкримінованого йому злочині за ч.1 ст.309 КК України повністю визнає.

Отже, досліджені в суді першої інстанції докази є такими, що доповнюють один одного, є взаємоузгодженими, належними та допустимими і, в своїй сукупності, та поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що в основу рішення місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покладено лише ті докази, що є належними і допустимими, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 24.05.2023 року (т.2 а.п.27-29), який проведений за участю двох понятих за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та із застосуванням відеозйомки, у парку «Сопільче» зі сторони вул.Миру у м.Тернопіль на поверхні земельної ділянки виявлено згорток та поліетиленовий пакет на застібку, які ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції та вказав, що це є "солі".

Правильність відображених у цьому протоколі відомостей ОСОБА_7 ствердив своїм власноручним підписом без внесення до нього будь-яких зауважень чи застережень. Також протокол підписано присутніми при проведені цієї процесуальної дії понятими.

Висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-23/5769-НЗПРАП від 14.06.2023 року встановлено, що надана на експертизу речовина білого кольору, яка знаходилася у прозорому полімерному пакеті на застібку, котрий мітився у сейф-пакеті №WAR1235527, містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в перерахунку на діючу речовину становить 0,1357 грама.

Також, відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-23/5767-НЗПРАП від 14.06.2023 року, надана на експертизу волога порошкоподібна речовина світло-коричневого кольору, містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в перерахунку на діючу речовину становить 0,3432 грама.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №230 від 25.04.2023 року, в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_7 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не досягає рівня хронічного психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям і керувати ними.

В даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не досягає степені психозу чи вираженого недоумства, тому він може розуміти значення своїх дій і керувати ними. ОСОБА_7 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру;

Отже, аналіз доказів, яким місцевий суд дав належну оцінку, свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, а тому колегія суддів не вбачає підстав до скасування чи зміни вироку в цій частині, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачений.

Вирок суду першої інстанції є належно вмотивованим та обґрунтованим, його зміст відповідає вимогам статей 370, 374 КПК, у ньому наведено мотиви, з яких виходив місцевий суд, та положення закону, якими він керувався при постановленні вироку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції і не містять переконливих доводів, які б дали підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що це рішення було постановлено з істотним порушеннями норм кримінального процесуального права, які можуть поставити під сумнів його законність та обґрунтованість .

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до проступку, характер та наслідки вчиненого, його ставлення до цього порушення та посткримінальну поведінку, особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, його стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - визнання ним своєї вини, щире каяття та не встановлено судом обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, а отже прийшов до правильного висновку за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі терміном в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки суд першої інстанції вірно визначивши вид та розмір покарання обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України, та вірно до призначеного на підставі ч.1 ст.71 КК остаточного покарання частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку місцевого суду та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, колегія суддів вважає за необхідне й змінити вирок суду в частині визначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03 березня 2023 року був засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

З відповіді ДУ "Чортківська установа виконання покарань (№26)" від 11.10.2024 року №9/3887 ОСОБА_7 на виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду від 03.03.2023 року (справа №607/1077/18) був доставлений в установу виконання покарань 07.08.2023 року. Фактичним часом затримання обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками поліції є 07.08.2023 року. Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_7 є 07.08.2023 року.

Отже встановлено, що на час ухвалення апеляційним судом рішення у цьому кримінальному провадженні, невідбута ОСОБА_7 частина покарання за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03.03.2023 року становить 3 (три) роки 10 (десять) місяців та 1 (один) день позбавлення волі.

Пунктом 1 ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, визначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, колегія суддів вважає за необхідне застосувати й вимоги ст.72 КК України, перевівши 1 (один) рік обмеження волі в 6 (шість) місяців позбавлення волі та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03 березня 2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України - змінити.

Вирок в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України - скасувати. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, яке на підставі ст.72 КК України перевести в 6 (шість) місяців позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Цивільні позови про відшкодування майнової шкоди потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/3580-ТВ від 30.03.2023 в розмірі 1132,68 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/4809-ТВ від 05.05.2023 в розмірі 956 грн, товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/5642-ТВ від 31.05.2023 в розмірі 956 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/6332-ТВ від 15.06.2023 в розмірі 956 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/6334-ТВ від 30.06.2023 в розмірі 1195 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/7704-ТВ від 25.07.2023 в розмірі 956 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/3582-ТВ від 30.03.2023 в розмірі 943,90 грн - віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді