У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4054/24

Провадження № 1-кс/210/1126/24

11 липня 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000790 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000790 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Під час проведення огляду місця події був присутній користувач приміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка попередньо надала письмову добровільну згоду на проведення огляду житла. В ході огляду було виявлено та вилучено: шорти сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету WAR 1589684 та пластикову ємність об`ємом 5 літрів із рідиною, яку упаковано до спеціального пакету WAR1589683. Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.07.2024 зазначене майно визнано у якості речових доказів та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2024, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 .

09.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані речі може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Просить накласти арешт на вилучене майно в ході огляду місця події від 08.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шорти сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету WAR 1589684 та пластикову ємність об`ємом 5 літрів із рідиною, яку упаковано до спеціального пакету WAR 1589683.

Слідчий та прокурор, кожен окремо, в судовому засіданні присутні не були, надали до суду клопотання про проведення розгляду клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримали.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу обшуку предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000790 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька південна окружна прокуратура.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які були вилучені в якості речового доказу, шляхом заборони користування вилученим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на речі, вказані в клопотанні. Зазначено майно зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являється речовим доказом та мають доказову базу по кримінальному провадженні № 0000790 від 08.07.2024.

Крім того, відповідно до постанови про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.07.2024, майно, на яке просить слідчий накласти арешт, визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженню № 0000790 від 08.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000790 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході огляду місця події від 08.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шорти сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету WAR 1589684 та пластикову ємність об`ємом 5 літрів із рідиною, яку упаковано до спеціального пакету WAR 1589683.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1