У Х В А Л А

06 вересня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 , в порядку передбаченому ст.206 КПК України на незаконне затримання,

В С Т А Н О В И В:

1. Зміст заяви.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси із заявою в порядку передбаченому ст.206 КПК України на незаконне затримання. В обґрунтування якої, зокрема зазначив, що 03.09.2024 року його родич, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їхав на самокаті з лікарні, де проходить курс лікування. Його обігнав автобус з військовослужбовцями ТЦК та СП, та підрізав. Це сталося близько 17 години вечора, по вул.Мельницькій, в місті Одеса. В результаті чого його родич спіткнувся, та вдарився в цей автобус. Після чого розвернувся, почав рухатися в зворотному напрямку. З автобуса вискочили військовослужбовці, та погналися за ОСОБА_5 . Догнавши, його потребували документи. Після того, як він надав документи, вони відібрали паспорт, та телефон і сказали, що повернуть, якщо він сяде в автобус. Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 відмовлявся сісти, вони його в грубій формі заштовхали до автобусу і повезли спочатку на АДРЕСА_1 , в будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 , а наступного дня відвезли на АДРЕСА_2 , в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . На те, що його родич находиться на лікуванні, ніхто не звертав уваги. Так як ОСОБА_5 не відпустили додому, щоб він взяв необхідні документи про свої хвороби, його родич відмовився проходити військово-лікарську комісію.

Вказував, що після цього, 04.09.2024 року притягнули до адміністративної відповідальності, але до дому не відпускають. Продовжують порушувати право на свободу переміщення, право на свободу, та особисту недоторканість. Ці права можуть бути обмежені, але лише уповноваженими на те органи та лише в передбаченому законом порядку, та не більше чим на 72 години, або на підставі рішення суду. Це передбачено ст.29 Конституції України. Вчора минуло 72 години, на які можуть здійснити затримання уповноважені на те органи. Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_4 , не являються уповноваженим органом на затримання, тримання під вартою, чи арешт.

Стверджував, що поліція викликалась, але як заявив поліцейський, що вони зараз нижче співробітників ТЦК та СП. Все що може поліція з їх слів, це зафіксувати виклик.

Наголошував, що згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи Кримінально-процесуального кодексу України, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.206 КПК України, пропонував слідчому судді: 1) зобов`язати орган військового управління, ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно доставити до приміщення Київського районного суду м.Одеси, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) постановити ухвалу, якою зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно надати інформацію щодо правомірності здійснення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приводу до приміщення спочатку Київського, потім ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримання в умовах ізоляції від суспільства. Також витребувати від керівника зазначеної установи відповідну ухвалу суду, на підставі, якої було обмежено свободу переміщення його родича; 3) звільнити із зали суду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Позиція учасників судового провадження.

В судове засідання особа, яка подала заяву не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву просив задовольнити.

3. Мотиви та висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду заяви на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В той же час, з поданої заяви вбачається, що нібито безпідставне затримання ОСОБА_4 відбулося представниками районного НОМЕР_1 не в межах кримінального провадження, а у зв`язку з його статусом військовозобов`язаного, тобто в межах виконання представниками ТЦК та СП своїх адміністративних функцій, контроль за дотриманням яких, не входить в межи судового контролю слідчого суддю.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий суддя вважає, що можливе недотримання представниками ТЦК та СП адміністративної процедури залучення військовозобов`язаних до військового обліку та його проходження або можливе перевищення ними своїх повноважень під час їх здійснення, є підставою звернення не до слідчого судді в порядку передбаченому ст.206 КПК України, а до відповідних правоохоронних органів, зокрема Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одеса) ТУ ДБР у м.Миколаєві, або Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Одеській області, та їх реагування в межах наданих їм повноважень.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що заява ОСОБА_3 на незаконне затримання його родича ОСОБА_4 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст.206 КПК України на незаконне затримання відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1