УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 296/9273/24

провадження № 51-5334 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ТОВ «Форест Груп ЮА» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

За ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2024 року залишено без задоволення клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Форест Груп ЮА» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000201 від 18 квітня 2023 року.

Житомирський апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2024 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Форест Груп ЮА» - адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2024 року.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Форест Груп ЮА», в якій вона порушує питання про скасування ухвали Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року. У поданій касаційній скарзі адвокат, посилаючись на практику Верховного Суду, вказує на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна не підлягає апеляційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

Водночас оскарження ухвал слідчого судді, які постановлені в порядку ст. 174 КПК України, зокрема щодо відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Крім того, відповідно до висновку, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 травня 2024 року в справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208 кмо 23), ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна чи відмову в такому скасуванні, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Разом з тим, посилання адвоката ОСОБА_4 у поданій касаційній скарзі на ухвали Верховного Суду у справі № 569/19829/21 є безпідставним, оскільки об`єднана палата Верховного Суду у вищевказаній постанові від 20 травня 2024 року дійшла висновку про те, що підхід щодо правозастосування, який міститься в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 січня 2024 року в справі № 569/19829/21 (провадження № 51-1344 км 22) є необґрунтованим.

Отже, апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Форест Груп ЮА» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3