Справа № 635/7572/24
Провадження № 1-кс/635/1469/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.07.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.07.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.07.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що 30.06.2024 приблизно о 22:30 год ОСОБА_5 в пошуках своєї співмешканки ОСОБА_8 , прибув до приміщення квартири АДРЕСА_1 . Зайшовши в приміщення цієї квартири, ОСОБА_5 побачив там, що його співмешканка лежить в одному ліжку з повністю роздягнутим чоловіком, а саме зі своїм зведеним по матері братом, громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Побачене ним видовище викликало в нього почуття ревнощів і обурення відносно ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 заплигнув на ліжко, в якому спав ОСОБА_9 , та діючи умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього, не даючи можливості ОСОБА_9 пояснити свою поведінку, ОСОБА_5 користуючись мотивом неприязного відношення до потерпілого, реалізуючи свій раптовий умисел спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, став наносити сонному ОСОБА_9 множинні удари кулаками та ногами в область голови та корпусу, завдавши таким чином один удар кулаком правої руки в область його голови, удари ногами в область тулуба, а також ще не менш чотирьох ударів ногами знову в область голови ОСОБА_9

Спричинив йому тим самим згідно з висновку судово-медичної експертизи № 10-12/1852-ДМ/24 від 23.07.2024 наступні тілесні ушкодження: травма грудної клітки (синець на лівій боковій поверхні грудної клітки в проекції 7 ребра по середній лінії, крововилив в підшкірну жирову клітковину та м`язи грудної клітки; шиї травма шиї (синець на передній поверхні шиї зліва та лівій боковій поверхні шиї, крововилив у груднино-ключинно-соскоподібний м`яз та судинно-нервовий пучок шиї зліва), які мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.п. 1.5.2., 2.3.2., 2.3.3., 2.3.5., 4.8., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.); голови черепно-мозкова травма (синець в лівій скроневій ділянці та лівій вушній раковині; синець на верхній повіці лівого ока, забита рана верхньої губи, що розташована на тлі синця; синець в проекції лівої гілки нижньої щелепи, крововиливи в м`які покрови голови в лівій скроневій ділянці, правій тім`яній та правій потиличній ділянці; скупчення рідкої крові під твердою мозковою оболонкою в лобній ділянці справа, правій скроневій ділянці, правій тім`яній ділянці та потиличній ділянці об`ємом близько 30 мл; крововиливи під м`які мозкові оболонки і в тканину головного мозку в лівій лобній частці, лівій скроневій частці, правій лобній частці, правій скроневій частці, правій тім`яній частці, правій потиличній частці; забій головного мозку в лівій скроневій частці). Ця черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості згідно п. 4.8, п.2.1.2, п. 2.1.3 (в,г) («Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя.

Після отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не приходячи до тями, в цей же день, тобто 30.06.2024, помер на місці скоєного відносно нього злочину. Причиною його смерті стала закрита черепно-мозкова травма, яка виникла в результаті умисних дій ОСОБА_5 , які виразилися в нанесенні ним потерпілому множинних ударів ногами в область голови, що супроводжувалася ушкодженнями м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку та забоєм головного мозку та призвела до набряку-набубнявіння головного мозку.

Після скоєного ОСОБА_5 залишився на місці злочину та знаходився там до моменту прибуття працівників «ЦЕМД та МК» та працівників поліції.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, п.5 ч.1 ст.177 КПК України продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Присутній в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.07.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

29.07.2024 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що він є уродженцем с. Федорівка Великобурлуцького району Харківської області, неодружений, має на утриманні доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , має середню освіту, є військовослужбовцем військової служби та перебуває на посаді навідника-оператора 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - у військовому званні «солдат».

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 01.07.2024 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи № 12-14/80-НВ/24 від 10.07.2024; висновком судово-медичної експертизи № 10-12/1852-ДМ/24 від 23.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд погоджується з обґрунтуванням п.1 ч.1 ст.177 КПК України а саме що, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким та за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, наявність з ризику п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 , а також тим, що підозрюваному відомі показання свідків, з якими він особисто знайомий, які підтверджують його вину в вчиненні інкримінованого злочину, особисті данні яких відкриті підозрюваному, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

Враховуючи характер та обставини правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку його особи, тому ОСОБА_5 може, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, вчинити новий злочин. В тому числі відносно свідків які підтверджують його вину в вчиненні інкримінованого злочину, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, що само по собі може спровокувати спробу підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування і суду, дані про особу підозрюваного, що підтверджує високий ризик вчинення нового злочину.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на момент розгляду даного клопотання. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, офіційно не працює, неодружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не иає має постійного місця проживання, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчим суддею розмір застави не визначається.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, вчинити новий злочин, а також впливати на свідків в кримінальному провадженні, та зазначає про наявність правових підстав для задоволення клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст. 193 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.07.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.09.2024, включно, без визначення суми застави, взявши його негайно під варту в залі суду.

Встановити строк дії ухвали до 26.09.2024.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1