Справа № 991/9067/24
Провадження №11-сс/991/775/24
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 перевірив апеляційні скарги адвоката ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.10.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у розгляді скарг на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), яка полягає у неналежному розгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000942 від 21.07.2015 (далі - апеляційні скарги).

Історія провадження

1.13.09.2024 ОСОБА_2 подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП щодо неналежного розгляду поданого ним клопотання у межах кримінального провадження № 0000942. Судовій справі за цією скаргою було присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - № 991/9067/24.

2.13, 16, 17, 20, 23, 24 та 25.09.2024 ОСОБА_2 подав до слідчого судді ВАКС ще 1425 скарг на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП щодо неналежного розгляду поданих ним клопотань про вчинення процесуальних та слідчих дій у межах зазначеного кримінального провадження № 0000942. Зокрема, 50 судовим справам за 50 скаргами присвоєно такі єдині унікальні номери судових справ - № 991/9508/24, № 991/9509/24, № 991/9510/24, № 991/9511/24, № 991/9512/24, № 991/9513/24, № 991/9514/24, № 991/9515/24, № 991/9516/24, № 991/9517/24, № 991/9518/24, № 991/9519/24, № 991/9520/24, № 991/9521/24, № 991/9522/24, № 991/9523/24, № 991/9524/24, № 991/9525/24, № 991/9526/24, № 991/9527/24, № 991/9528/24, № 991/9529/24, № 991/9530/24, № 991/9531/24, № 991/9545/24, № 991/9546/24, № 991/9547/24, № 991/9548/24, № 991/9549/24, № 991/9550/24, № 991/9551/24, № 991/9552/24, № 991/9553/24, № 991/9555/24, № 991/9556/24, № 991/9557/24, №991/9558/24, № 991/9559/24, № 991/9560/24, № 991/9561/24, № 991/9562/24, № 991/9563/24, № 991/9564/24, № 991/9565/24, № 991/9566/24, № 991/9567/24, № 991/9569/24, № 991/9570/24, № 991/9571/24, № 991/9572/24.

3.02.10.2024 слідчий суддя окремою ухвалою: (1) об`єднав зазначені вище 1426 проваджень за скаргами ОСОБА_2 в одне під номером № 991/9067/24 [в тому числі наведені у попередньому пункті цієї ухвали 50 судових справ]; (2) відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь в їх розгляді у режимі відеоконференції (далі - ухвала слідчого судді).

Короткий зміст апеляційних скарг

4.09.10.2024 адвокат ОСОБА_2 через засоби електронної пошти подав 50 апеляційних скарг на (далі - цитата) «істотні порушення правил КПКУ при прийнятті ухвали від 02.10.2024 у справі № 991/9067/24» про відмову у здійснення дистанційного провадження за кожною з 50 судових справ, що наведені у пункті 2 цієї ухвали, що (далі - цитата) «незаконно, необґрунтовано, невмотивовано, з істотним порушенням правил КПКУ, об`єднані із іншими справами у справу № 991/9067/24».

5.З апеляційних скарг, які є тотожними за змістом і формулюваннями, слідує, що адвокат ОСОБА_2 оскаржує ухвалу слідчого судді від 02.10.2024 в частині відмови в межах об`єднаної справи № 991/9067/24 у задоволенні його клопотання про дистанційне провадження, але подає апеляційну скаргу у кожній з 50 судових справ, наведених вище у пункті 2 цієї ухвали, які об`єднані у справу № 991/9067/24.

6.16.10.2024 зазначені апеляційні скарги відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду були передані судді-доповідачу (провадження № 11-сс/991/775/24).

Оцінка та мотиви судді-доповідача

7.Суддя-доповідач вважає, що апеляційні скарги є неприйнятними у зв`язку із: (1) неоскаржуваністю ухвали слідчого судді; (2) зловживанням апелянтом процесуальним правом на подання апеляційної скарги.

(1) Щодо неоскаржуваності ухвали слідчого судді

8.Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (частина 4 статті 399 КПК).

9.Оскаржувана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, виходячи з наведеного нижче.

10.В апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК (частина 3 статті 392 КПК).

11.Відповідно до КПК можуть бути оскарження такі ухвали слідчого судді щодо скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, поданих в порядку статті 303 КПК: (1) ухвали про неприйнятність скарги (ухвали про повернення скарги та про відмову у відкритті провадження за скаргою - частина 6 статті 304, частина 2 статті 309 КПК); (2) ухвали за наслідками розгляду скарги по суті за вичерпним переліком ухвал, що наведені у частині 3 статі 307 та частині 2 статті 309 КПК (ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9 частини 1 статті 284 КПК, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру та [відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020] про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР).

12.Інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (частина 3 статті 309 КПК) або разом із апеляційною скаргою на підсумкове рішення слідчого судді за результатами розгляду відповідної скарги.

13.Отже, наведений перелік ухвал слідчого судді [постановлених щодо скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора на стадії досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку] є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

14.Відповідно до апеляційних скарг апелянт оскаржує ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про участь у розгляді скарг у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Оскаржувана ухвала слідчого судді не є ухвалою про неприйнятність скарг чи про вирішення по суті скарг. Нею слідчий суддя вирішив лише процедурне питання та таке рішення не перешкоджає руху провадження.

15.Зазначена ухвала постановлена слідчим суддею в порядку статті 336 КПК та не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування ні цією статтею, ні статтями 307 та 309 КПК.

(2) Щодо зловживання правом на подання апеляційної скарги

16.На переконання судді-доповідача багаторазове протягом короткого проміжку часу ініціювання апеляційного провадження шляхом подання тотожних за змістом електронних апеляційних скарг на одне судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а також використання в апеляційних скаргах образливих висловлювань на адресу судді, суду, учасників провадження суперечить завданням і загальним засадам кримінального провадження та є зловживанням правом на подання апеляційної скарги.

17.При цьому кожна з наведених обставин є окремим випадком зловживання правом та відповідно є окремою підставою для повернення апеляційної скарги.

18.Такі висновки судді-доповідача ґрунтуються на загальних засадах кримінального провадження та відповідають практиці Верхового Суду і Апеляційної палати ВАКС.

Загальні положення про зловживання правом, з яких виходить суддя-доповідач у цій справі

19.Реалізація права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді здійснюється в передбаченому КПК порядку, в тому числі з дотриманням вимог щодо змісту апеляційної скарги та передбачуваності у КПК можливості її оскаржити.

20.Вимоги до змісту апеляційної скарги встановлені статтею 396 КПК. Зокрема, апеляційна скарга має містити найменування суду апеляційної інстанції, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

21.Втім не допускається зловживання процесуальним правом, тобто особа не може використовувати процесуальне право не за його призначенням (з іншою метою ніж передбачено КПК) - в цьому випадку не допускається подання апеляційної скарги з іншою метою ніж наведення доводів своїх вимог до апеляційної інстанції для подальшого їх вирішення апеляційним судом. Обґрунтування процесуальних вимог до суду апеляційної інстанції у виді образливих висловлювань щодо суддів та прийнятих ними рішень, є проявом неповаги до суду як установи та свідчить про зловживання правом.

22.Неприпустимість використання учасниками процесу таких висловлювань як усно під час розгляду справи, так і у процесуальних документах слідує з загальної засади кримінального провадження - повага до людської гідності, якій має відповідати зміст та форма кримінального провадження (пункт 4 частини 1 статті 7 КПК). Відповідно до цієї засади під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи (частина 1 статті 11 КПК). Так само згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

23.КПК не містить визначення поняття «зловживання процесуальним правом», законодавець використовує його в контексті реалізації права на відвід та вступну промову у частині 4 статті 81 та абзаці 5 частини 1 статті 349 КПК відповідно.

24.Верховний Суд зазначив, що хоча у КПК не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Касаційного кримінального суду Верховного суду (далі - ККС ВС) від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24.09.2019 у справі № 755/10138/16-к та від 19.02.2019 у справі № 236/1798/16-к, ухвала ККС ВС від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к).

25.Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами (постанова ККС ВС від 24.03.2021 у справі № 937/1059/20). Аналогічний висновок міститься в постановах ККС ВС від 24.03.2021 у справі № 937/1056/20, від 29.07.2021 у справі № 264/6844/20, від 16.01.2024 у справі № 991/7073/23, ухвалах ККС ВС від 26.10.2020 у справі № 442/2432/20, від 30.06.2021 у справі № 234/2435/21, від 07.02.2022 у справі № 266/59/22, від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 03.04.2023 у справі № 991/111/23, від 03.04.2023 у справі № 991/113/23, від 05.03.2024 у справі № 758/3123/16, від 17.06.2024 у справі № 508/353/16-к.

26.Верховний Суд у наведених вище судових рішеннях зазначив, апеляційна скарга (касаційна скарга), яка містить образливі висловлювання на адресу суддів та суду, є неприйнятною.

27.Такої ж правової позиції дотримується і Апеляційна палата ВАКС в аналогічних випадках. Так, (1) систематичне та цілеспрямоване формулювання неправильної назви суду як судової установи, яке свідчить про демонстрацію ним неповаги до суду; (2) обґрунтування процесуальної вимоги до суду апеляційної інстанції у виді образливих висловлювань на адресу суддів; (3) використання образливих висловлювань (фраз) щодо слідчого судді, які не відображають та не можуть відображати незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення; (4) використання образливих висловлювань на адресу органів правосуддя та учасників кримінального провадження; (5) використання інших некоректних висловлювання на адресу суддів, що є очевидним проявом неповаги до суду - були кваліфіковані як зловживання правом та відповідно були визначені як підстави для повернення апеляційних скарг або зазначені як одна з підстав неприйнятності в ухвалах Апеляційної палати ВАКС від 22.02.2023 у справі № 991/1219/23, від 22.02.2023 у справі № 991/1251/23 та від 03.02.2022 у справі № 991/72/22, від 23.08.2023 та від 24.08.2023 у справі № 991/7226/23, від 23.08.2023 у справі № 991/6614/23, від 28.08.2023 у справі № 991/6613/23, від 28.08.2023 у справі № 991/7446/23, від 04.09.2023 у справі № 991/7293/23, від 05.09.2023 у справі № 991/7363/23, від 06.09.2023 у справі № 991/7073/23, від 03.10.2023 у справі № 991/8389/23, від 03.10.2023 у справі № 991/8477/23, від 03.10.2023 у справі № 991/8562/23, від 19.10.2023 у справі № 991/7073/23.

28.Крім цього, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини 1 статті 7 КПК). Відповідно до цієї загальної засади кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 1 статті 24 КПК) .

29.КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає, що подання/багаторазове подання апеляційної скарги на рішення, яке не підлягає апеляційного оскарженню з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальним правом.

30.У контексті висновків Верховного Суду про те, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства суддя-доповідач зазначає, що в інших процесуальних кодексах України міститься відповідне положення. Так, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню відповідного виду судочинства, зокрема - подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню (пункт 1 частини 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, пункт 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, пункт 1 частини 2 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).

31.Разом з тим ККС ВС за певних обставин кваліфікує факт неодноразового звернення з процесуальним документом як зловживання процесуальним правом.

32.Так, у постанові від 28.11.2023 у справі № 2030/977/12 ККС ВС констатував, що дії захисника, які полягають у неодноразовому зверненні до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, які за своїм змістом є тотожними та без урахування висновків Суду, з яких такі скарги вже були повернуті скаржнику, суперечать основним засадам і завданням судочинства, та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами. Відповідно до цієї постанови захисник попередньо звертався з аналогічними касаційними скаргами 4 рази та йому було 4 рази відмовлено у витребуванні справи із зазначенням підстав відмови, проте він звернувся з черговою аналогічною касаційною скаргою.

33.В іншій постанові від 20.11.2023 у справі № 359/10291/19 ККС ВС зазначив, що факт заявлення захисниками великої кількості відводів і клопотань, які суд визнав необґрунтованими, в сукупності з іншими обставинами справи може свідчити, що дії цих захисників мали певні ознаки зловживання правом з метою затягування розгляду справи.

34.Апеляційна палата ВАКС констатувала факт зловживання правом на подання скарги в порядку статті 303 КПК у випадку коли особа повторно (багаторазово) зверталась до слідчого судді з тотожними по суті скаргами на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури чи органу досудового розслідування після захисту прав цієї особи слідчим суддею шляхом постановлення ухвали про зобов`язання вчинити певні дії та виконання цієї ухвали відповідною уповноваженою особою. Так, систематичне подання особою скарг (щонайменше 28 разів/44 рази після захисту судом її прав) з приводу фактичних обставин, які вже неодноразово були вирішені судом, суперечить меті норми пункту 1 частини 1 статті 303 КПК, завданням та загальним засадам кримінального провадження та є зловживанням правом на оскарження бездіяльності в порядку пункту 1 частини 1 статті 303 КПК, тому чергова скарга особи підлягає залишенню без розгляду (ухвали Апеляційної палати ВАКС від 21.10.2021 у справі № 991/6703/21, від 21.10.2021 у справі № 991/6670/21, від 21.10.2021 у справі № 991/6784/21, від 13.12.2022 у справі № 991/5782/22).

35.Нормами КПК не визначено процесуальні наслідки наведених вище дій апелянта (подання апеляційної скарги, яка містить образливі висловлювання, або багаторазового подання тотожних апеляційних скарг), які можна кваліфікувати як зловживання правом.

36.У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК (частина 6 статті 9 КПК).

37.З наведених мотивів, виходячи з загальних засад поваги до людської гідності та права на оскарження процесуальних рішень в передбачених КПК випадках, вимоги норми статті 396 КПК та завдання кримінального провадження, апеляційна скарга, що містить образливі висловлювання щодо суду, судді та його рішень, а також багаторазового подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню - може свідчити про зловживання правом на подання апеляційної скарги.

38.Апеляційна скарга, з якої вбачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною (не може бути предметом апеляційного перегляду) та підлягає поверненню апелянту.

39.Застосування такого процесуального наслідку узгоджується з наведеною вище практикою Верховного Суду та Апеляційної палати ВАКС при вирішенні аналогічного питання.

Щодо зловживання процесуальним правом у цій справі

40.Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_2 містять образи на адресу слідчого судді та учасників провадження, а кількість та спосіб оскарження ухвали слідчого судді свідчить про зловживання правом на апеляційне оскарження.

Образливі висловлювання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_3 .

41.Так, адвокат ОСОБА_2 аргументував незгоду з оскаржуваною ухвалою слідчого судді шляхом висловлення образ на адресу слідчого судді, суду, учасників провадження зазначивши таке (далі цитати з апеляційних скарг): 1) «слідчий у своїй незаконній ухвалі переплутав статтю КПКУ і підстави, за якими він прийняв таку незаконну ухвалу, і як на підставу відмови мені у задоволенні клопотання про участь у режимі відеоконференції … послався на ст.138 КПКУ про поважність причин неприбуття на виклик»; 2) «на відміну від слідчого судді, що отримує таке шалене грошове і житлове утримання за рахунок платників податків, і мене у т. ч.»; 3) «не витримує жодної критики його хибне твердження: «… підстави для задоволення клопотання про участь заявника у судовому засіданні в режимі відеоконференції … відсутні»; 4) «відступаючи від правил здійснення судочинства, суддя: 1) або виказує свій низький професійний рівень, відверто демонструючи свою неспроможність здійснювати правосуддя; 2) або ж свідомо відмовляється здійснювати правосуддя, тим же самим публічно виявляючи свою упередженість …. Бо ви повинні знати, що відповідно до КПКУ ... слідчий суддя - це не захисник прав НАБУ чи САП - порушників прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, як от Ви зараз. І він , як і Ви утримуєтесь громадянами України».

42.Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_2 (1) сформулював аргументи своєї процесуальної вимоги до суду апеляційної інстанції у виді образливих висловлювань на адресу слідчого судді; (2) використовує образливі висловлювання (фрази) щодо слідчого судді, які не відображають та не можуть відображати незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, (3) навів інші некоректні висловлювання на адресу суддів та учасників провадження, що є очевидним проявом неповаги до суду та учасників провадження. Використання апелянтом у тексті скарг цих висловлювань вказує на зловживання правом на подання апеляційної скарги, тому апеляційні скарги є неприйнятними та підлягають поверненню на підставі загальних засад кримінального провадження.

Подання значної кількості тотожних електронних апеляційних скарг на одне судове рішення, яке не підлягає оскарженню

43.При оцінці факту багаторазового подання особою апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді як випадку зловживання правом на подання апеляційної скарги суддя-доповідач враховує такі обставини: (1) системність дій особи (кількість апеляційних скарг, попередня поведінка апелянта з подання аналогічних апеляційних скарг, статус апелянта у провадженні), (2) інтервал часу, протягом якого подані апеляційні скарги, (3) тотожність змісту таких апеляційних скарг (мотиви), (4) чіткість врегулювання КПК питання щодо оскаржуваності ухвали слідчого судді (в контексті оцінки кінцевої мети звернення з апеляційною скаргою).

44.У цій справі апелянт оскаржує одну ухвалу слідчого судді, постановлену в межах об`єднаної судової справи, шляхом подання на неї значної кількості електронних апеляційних скарг, які є повністю тотожними за змістом та відрізняються лише первісним номером судової справи, яка наразі вже є частиною єдиної об`єднаної справи.

45.Опрацювання такої кількості електронних апеляційних скарг потребує задіяності значного ресурсу апарату суду - часу працівників апарату суду з їх опрацювання (реєстрації кожної апеляційної скарги, перевірка електронного цифрового підпису, роздрукування, авторозподіл, сканування, формування матеріалів апеляційного оскарження, направлення поштовим відправленням роздрукованих значної кількості апеляційних скарг з додатками) та фактично призводить до блокування електронного документообігу суду, унеможливлення опрацювання вхідної кореспонденції від інших учасників процесу, створює штучне навантаження на суд, а також потребує виконання дій, що вочевидь несумісні з реальними функціями суду і які фактично перешкоджають їх реалізації.

46.Так, 08-09.10.2024 адвокат ОСОБА_2 через електронну пошту подав до Апеляційної палати ВАКС 417 апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді від 02.10.2024 у справі № 991/9067/24, які були опрацьовані працівниками апарату суду 09-16.10.2024.

47.З цих 417 повністю тотожних за змістом електронних апеляційних скарг суддя-доповідач 09-15.10.2024 вже відмовив у відкритті провадження за 367 апеляціями.

48.В межах цієї судової справи [№ 991/9067/24] ухвалами Апеляційної палати ВАКС від 09.10.2024 (провадження № 11-сс/991/743/24), від 09.10.2024 (провадження №11-сс/991/745/24), від 10.10.2024 (провадження №11-сс/991/747/24), від 10.10.2024 (провадження №11-сс/991/750/24), від 11.10.2024 (провадження № 11-сс/991/753/24), від 11.10.2024 (провадження № 11-сс/991/755/24), від 14.10.2024 (провадження № 11-сс/991/757/24), від 14.10.2024 (провадження № 11-сс/991/765/24), від 15.10.2024 (провадження № 11-сс/991/768/24), від 15.10.2024 (провадження № 11-сс/991/769/24) відмовлено у відкритті апеляційного провадження сукупно за 367 апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді від 02.10.2024 з підстав неоскаржуваності ухвали слідчого судді. При цьому за результатами перевірки цих скарг на прийнятність було встановлено, що ці апеляційні скарги є тотожними за змістом і формулюваннями - адвокат ОСОБА_2 оскаржує ухвалу слідчого судді від 02.10.2024 в частині відмови в межах об`єднаної справи № 991/9067/24 у задоволенні його клопотання про дистанційне провадження, але подає апеляційну скаргу окремо у кожній з 367 (з загальної кількості 1426) судових справ, які об`єднані у справу № 991/9067/24.

49.Отже, в короткий проміжок часу адвокат ОСОБА_2 подав значну кількість тотожних електронних апеляційних скарг на одну ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, тобто за очевидної відсутності правових підстав для апеляційного оскарження та відповідно подання такої кількості та таких апеляційних скарг не переслідує легітимну мету.

50.Про те, що оскаржувана ухвала не підлягає окремому оскарженню слідує з норм КПК, про що більше детально наведено вище, та було безпосередньо зазначено в самій оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

51.При цьому суддя-доповідач враховує, що апелянт є професійним учасником кримінального процесу. Так, він підписав апеляційні скарги як адвокат - представник потерпілої, до апеляційних скарг додав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги.

52.Крім цього, в апеляційних скаргах він зазначив, що є Заслуженим юристом України, членом робочої групи Комітету Верховної ради України з питань боротьби з організованою злочинністю та корупцією з розробки проекту ККУ, КПКУ та КВКУ.

53.Також суддя-доповідач враховує попередню процесуальну поведінку апелянта у цьому кримінальному провадженні № 0000942 з подання аналогічної апеляційної скарги на аналогічну ухвалу слідчого судді, у відкритті провадження за якою було відмолено (ухвала Апеляційної палати ВАКС від 17.09.2024 у справі № 991/8466/24 про відмову у відкритті апеляційного провадження [за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про дистанційне судове провадження щодо розгляду скарг на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у неналежному розгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000942 від 21.07.2015]).

54.Отже, має місце багаторазове фактично протягом однієї доби ініціювання апеляційного провадження шляхом подання тотожних електронних апеляційних скарг з перегляду одного судового рішення за відсутності для цього правових підстав і для апелянта як професійного учасника є очевидним, що результатом такого звернення буде постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження - що свідчить про системний та цілеспрямований характер дій апелянта за відсутності розумної потреби та мети у цьому.

55.До того ж апелянт вчиняє ці дії в межах закритого кримінального провадження № 0000942, що було встановлено у справі № 991/8466/24 ухвалою слідчого судді ВАКС від 16.09.2024 та ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 26.09.2024, та про це відомо апелянту як учаснику зазначеної справи.

56.Наведені обставини свідчать про зловмисний характер таких дій апелянта, що не переслідують легітимну мету відповідного оскарження, та є зловживанням правом на апеляційне оскарження.

57.Наведені вище обставини щодо зловживання правом на апеляційне оскарження є окремою підставою для повернення апеляційних скарг адвокату ОСОБА_2 .

Висновки судді-доповідача за результатами перевірки апеляційних скарг на прийнятність

58.Враховуючи, що: (1) апелянт зловживає процесуальним правом на подання апеляційної скарги; (2) оскаржувана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування; (3) ці обставини є окремими підставами для констатації неприйнятності апеляційних скарг та як наслідок одночасно існують підстави як для повернення апеляційних скарг, так і для відмови у відкритті апеляційного провадження за ними; (4) наявна безумовна підстава для неприйнятності апеляційної скарги у виді неоскаржуваності ухвали слідчого судді і саме її процесуальні наслідки підлягають застосуванню у цій справі - у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами слід відмовити.

59.В апеляційних скаргах ОСОБА_2 виклав клопотання про проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції та заяву про відвід головуючому судді в разі відмови в проведенні відеоконференції. Враховуючи те, що суддя-доповідач встановив неприйнятність апеляційних скарг, клопотання про дистанційне судове провадження не вирішувалось та відповідно заява про відвід не розглядалась.

60.Керуючись частиною 4 статті 399 КПК, суддя-доповідач постановив:

1.Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.10.2024.

2.Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційні скарги, разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1