Провадження №: 1-кп/336/111/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001357 від 25.05.2020 року відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, на маючого на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, раніше судимого

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2020 приблизно об 19 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з поверхні тумби майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефону марки «Samsung GT-S3650», в корпусі чорно-помаранчевого кольору, вартістю 263 гривень 67 копійок; цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix 3300», в корпусі чорного кольору, вартістю 650 гривень; банківські карти «Приват Банк» N? НОМЕР_1 та «UniCredit Bank» N? НОМЕР_2 , які ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Далі, ОСОБА_4 , утримуючи вище вказане викрадене майно, покинув приміщення кварти та направився в сторону вул. Героїв 55 бригади, чим мав реальну змогу, розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 913 гривень 67 копійок.

У судовому засіданні на стадії судового розгляду прокуроромм було заявлено клопотання про закриття вказаних кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284, 479-2 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних прокурорм та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

У судовому засіданні захисник не заперечувала щодо задоволення заявленого прокурором клопотання.

Потерпілий в судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілого не заперечували.

Заслухавши думку учасників по справі, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн, а 50% від його розміру становили 1051,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2102,00 грн. (1051*2=2102).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1051 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2020 складає 2102 грн 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_4 інкриміновано таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 24.05.2020 у сумі 913 грн 67 коп.

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., а у 2020 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2 102 грн 00 коп.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, кримінальне провадження підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не пред`являвся. Судові витрати в провадження відсутні. Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 25.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001357 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Samsung GT-S3650», в корпусі чорно-помаранчевого кольору; цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix $ 3300», в корпусі чорного кольору, вартістю 650 гривень; банківські карти «Приват Банк» N? НОМЕР_1 та «UniCredit Bank» N? НОМЕР_2 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскарженою до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1