490/6225/24 17.09.2024
н/п 1-кс/490/3616/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6225/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене в.о. прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працевлаштованого ФОП « ОСОБА_8 », зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, за наступних обставин.

Так, 19.07.2024 близько 20:00 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в денну пору доби, рухаючись по сухій чистій, без вибоїн та пошкоджень, проїжджій частині АДРЕСА_3 , в районі перехрестя із вул. Маячною, злочинно порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 10.9, 16.2 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, перед поворотом праворуч на проїжджу частину вул. Маячної, не зайняв крайнє праве положення, яке б унеможливило рух попутних транспортних засобів (у тому числі двоколісних) ще ближче до правого краю проїзної частини, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_9 , який рухався прямо в попутному напрямку здійснив наїзд на вищевказаного велосипедиста, в результаті чого відбулось падіння останнього. Після цього ОСОБА_4 зупинившись не надав будь - яку допомогу постраждалому, а напроти розпочав рух заднім ходом не переконавшись що це не створить небезпеки малолітньому ОСОБА_9 здійснив переїзд вищевказаного малолітнього пішохода, після чого, з метою уникнення будь - якої відповідальності за вищевказаним фактом, цинічно залишив місце пригоди. В результаті ДТП малолітній велосипедист від отриманих тілесних ушкоджень помер в приміщенні МОДКЛ.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 10.9, 16.2 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) та наслідками, що настали.

Після вчинення за вищевказаних обставин ДТП, водій ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті його дій потерпілий ОСОБА_9 перебував у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10 «а», «г», «д» ПДР України, маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для відвезення потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, хоча повинен і мав об`єктивну змогу це зробити, легковажно розраховуючи на те, що можлива допомога буде надана іншими особами, зник з місця ДТП та залишив потерпілого ОСОБА_9 без допомоги на проїзній частині дороги, чим поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст.135 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

20.07.2024 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

22.07.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2024 р. включно.

16.09.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000648 продовжено до чотирьох місяців, до 20.11.2024 року включно.

В обґрунтування клопотання вказано, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування запобіжного заходу не представляється можливим у зв`язку з тим, що необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновки судово - автотехнічних експертиз (технічного стану ТЗ); отримати висновок судової транспортно - трасологічної експертизи; призначити та отримати висновок судово - автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП; отримати висновок судово - медичної експертизи трупу ОСОБА_9 ; отримати висновки судово молекулярно - генетичних експертиз; отримати висновок медико - криміналістичної експертизи; виконати вимоги ст.290 КПК України; виконати вимоги ст. ст. 291, 292 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, проте на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, пославшись на обставини у ньому викладені.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав, та його захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків, а також враховуючи наявність у підозрюваного на утриманні дружини-інваліда, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2024 та схеми до нього; протоколу огляду місця події від 19.07.2024; протоколу обшуку від 20.07.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 19.07.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20.07.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 20.07.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 19.07.2024; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_14 від 20.07.2024; протоколу огляду трупа малолітнього ОСОБА_9 від 22.07.2024; лікарського свідоцтва про смерть №1680 від 22.07.2024; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 20.07.2024; протоколу проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 від 20.07.2024; протоколу проведення слідчого експерименту малолітнього свідка ОСОБА_15 від 20.08.2024; протоколу проведення слідчого експерименту малолітнього свідка ОСОБА_16 від 20.08.2024; рапорту т.в.о. начальника ВР ЗТ СУ ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_17 від 19.07.2024 про те, що на пред`явленому для огляду відеозаписі видно, як повз місце вищевказаної ДТП проїжджає автомобіль «ГАЗ» білого кольору.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею 22.07.2024 р. під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , дружина якого є інвалідом ІІ групи, хоча і притягується до кримінальної відповідальності вперше, проте обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, тобто у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк, після вчинення ним ДТП не залишився на місці пригоди, не викликав працівників поліції, швидку медичну допомогу, не намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, проте залишив малолітнього постраждалого та зник з місця пригоди на автомобілі, який став учасником ДТП, крім того обізнаний про місця проживання потерпілої та свідків, що проживають у тому ж населеному пункті, де підозрюваний має зареєстроване місце проживання, що дає обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Крім того, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є значним.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування ризиків знищення, переховування спотворення будь яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про які стверджується у клопотанні, оскільки доказів існування вказаних ризиків слідчому судді не надано, а ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом взагалі не конкретизований.

Також, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дійсно на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з урахуванням обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 22.07.2024 р., продовжено ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до чотирьох місяців, до 20.11.2024 року включно.

З урахуванням продовження існування вищевказаних ризиків, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, того, що хід досудового розслідування потребує проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і саме ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Факт наявності у підозрюваного постійного місця проживання та дружини з другою групою інвалідності, яка потребує постійного стороннього догляду, з урахуванням вищенаведених обставин, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором у судовому засіданні. Вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість змінити підозрюваному у вчиненні, у тому числі тяжкого злочину, запобіжний захід, на непов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_4 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 14 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1