25 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, яка скерована для розгляду до ГУНП в Запорізькій області Запорізькою обласною прокуратурою 10.10.2024 року за № 09/1-2021-01 (№ 09/1-1916 вих.-24), -
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, яка скерована для розгляду до ГУНП в Запорізькій області Запорізькою обласною прокуратурою 10.10.2024 року за № 09/1-2021-01 (№ 09/1-1916 вих.-24).
В обґрунтування скарги зазначено, що 29.09.2024 року ОСОБА_3 звернувся Запорізької обласної прокуратури з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Вказана заява була скерована для розгляду до ГУНП в Запорізькій області.
Станом на час подання скарги, в порушення ст. 214 КПК України, посадові особи ГУНП в Запорізькій області, відомості до ЄРДР не внесли, у зв`язку із чим заявник звернувся до суду із вказаною скаргою.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.
Представник ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, на вимогу суду надані матеріали розгляду заяви ОСОБА_3 , яка скерована для розгляду до ГУНП в Запорізькій області Запорізькою обласною прокуратурою 10.10.2024 року за № 09/1-2021-01 (№ 09/1-1916 вих.-24).
Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Як встановлено слідчим суддею, 08.10.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Запорізької обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві просив вжити заходів щодо його знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які заволоділи його майном.
Вказана заява Запорізькою обласною прокуратурою скерована за належність до ГУНП в Запорізькій області листом від 10.10.2024 року за № 09/1-2021-01 (№ 09/1-1916 вих.-24).
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржені такі рішення, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень частини першої ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зміст зазначеної статті містить конкретне та однозначне положення для регулювання певних процесуальних відносин, а саме дій слідчого, прокурора на початку досудового розслідування після подання особою заяви про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, які вони зобов`язані зробити - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 статті 214 КПК України визначено, що слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, частиною 5 статті 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Отже, сама норма кримінального процесуального закону опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.
Слідчий суддя зазначає, що певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заява ОСОБА_3 не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки кримінальних правопорушень, та свідчили про наявність в діях певних осіб ознак передбачених КК України кримінальних правопорушень.
Аналіз положень статті 214 КПК України дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Перевіривши, повідомлені ОСОБА_3 у заяві від 29.09.2024 року відомості, слідчий суддя доходить висновку, що вони містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях осіб ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Обставини, про які йде мова у заяві ОСОБА_3 не є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за статтею КК України. Також, із звернення ОСОБА_3 неможливо встановити ні предмет, ні межі та напрямок досудового розслідування, яке ним ініціюється.
Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно припущення щодо вчинення кримінальних правопорушень та не містить об`єктивних даних про вчинення вказаними ним особами кримінальних правопорушень, то слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.
Крім того, під час судового засідання заявник ОСОБА_3 скаржився на незадовільний стан свого здоров`я та ненадання йому належної медичної допомоги під час його перебування під вартою.
Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відреагувати на зазначене ОСОБА_3 повідомлення шляхом надіслання відповідного судового рішення та, з метою усунення факту ненадання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», медичної частини ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_3 та надання йому необхідної медичної допомоги.
Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, яка скерована для розгляду до ГУНП в Запорізькій області Запорізькою обласною прокуратурою 10.10.2024 року за № 09/1-2021-01 (№ 09/1-1916 вих.-24) залишити без задоволення.
Доручити керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», медичної частини Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», організувати та забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання йому необхідної медичної допомоги.
Ухвала в частині відмови у задоволенні скарги може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1