№ 1-кс/756/1997/24
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києваклопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002740, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

26 серпня 2024 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_1 та електросамокат марки «Kukirin M5 Pro» у вигляді заборони користування, відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002740, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 23.08.2024, близько 08 год. 27 хв., за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20-Д, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, порушуючи ПДР України, не надав перевагу та здійснив зіткнення з електросамокатом марки «Kukirin M5 Pro» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався прямо у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньої пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Так, 23.08.2024 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_1 , яким на той час керував останній, та належний ОСОБА_5 електросамокат марки «Kukirin M5 Pro», були оглянуті та вилучені слідчим, із збереженими на даних транспортних засобах слідами кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів від зіткнення. Вказані транспортні засоби, в подальшому, поміщені на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

24.08.2024 автомобіль марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_1 та електросамокат марки «Kukirin M5 Pro» відповідною постановою слідчого від 24.08.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002740 від 24.08.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Поданим клопотанням прокурор зазначає, що з метою недопущення проведення із вказаними транспортними засобами ремонтно-відновлювальних робіт та їх відчуження, оскільки в подальшому є необхідність у призначенні та проведенні ряду експертиз із вказаними вище транспортними засобами у їх незмінному стані після дорожньо-транспортної пригоди, а саме автотехнічної та транспортно-трасологічних експертиз, а тому просить накласти арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_1 та належний ОСОБА_5 електросамокат марки «Kukirin M5 Pro», у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

У судове засідання прокурор та власники майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

Від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Водночас, від ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 до суду надійшли заяви, якими останні просять провести розгляд справи у їх відсутність.ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення клопотання, адвокат ОСОБА_6 не заперечує проти накладення арешту на автомобіль, однак заперечує проти накладення арешту на електросамокат.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами та заявами сторін з викладеними у них позиціями щодо розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що вилучені 23.08.2024 під час огляду місця події автомобіль та електросамокат є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого від 24 серпня 2024 року, майно вилучене під час огляду 23 серпня 2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002740 від 24.08.2024.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням того, що прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час огляду 23.08.2024 є речовими доказами у кримінальному провадженні №0002740 від 24.08.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також необхідності проведення експертиз із вказаними транспортними засобами, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 167 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002740, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на належний ОСОБА_4 транспортний засіб - автомобіль марки «Fiat» моделі «Qubo», р.н. НОМЕР_1 та належний ОСОБА_5 транспортний засіб - електросамокат марки «Kukirin M5 Pro», шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1