УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000980 від 29.09.2023,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно з яким просить накласти арешт на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0700), а саме: грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 140 (сто сорок) штук на загальну суму 14 000 доларів США.

Зі змісту клопотання вбачається, що 10.10.2024 в ході проведення обшуку у громадянина України ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон, під час огляду якого встановлено листування з начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 щодо переміщення військовослужбовців до військових частин не залучених до бойових дій, а також ухилення від призову по мобілізації військовозобов`язаних, що свідчить про причетність останнього до вчинення злочину передбаченого ст. 1 ст. 114-1 КК України.

Крім цього, з листування вбачається, що ОСОБА_5 ініціативно передає ОСОБА_4 інформацію службового характеру щодо графіків та планів ротацій військових підрозділів, результатів обстрілів РОВ території України, характеризуючі дані на новопризначених керівників ДПСУ тощо.

31 жовтня 2024 року органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0700), дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, в ході проведення якого виявлено та вилучено майно, що є предметом клопотання.

У ході досудового розслідування встановлено, що є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти отриманні в результаті протиправної діяльності ОСОБА_5 у взаємодії з іншими учасниками кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, постановою слідчого ГСУ СБ України від 31 жовтня 2024 року (у постанові міститься посилання на 31 листопада 2024 року, що вочевидь є технічною помилкою) згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому у зв`язку із необхідністю забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації такого майна, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

В судове засідання прокурор не прибув, при цьому просив розглянути дане клопотання за його відсутності.

Інші учасники провадження в судове засідання також не прибули.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28 ст. 1 ст. 114-1 КК України.

31 жовтня 2024 року органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0700), дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, в ході проведення якого виявлено та вилучено майно, що є предметом клопотання.

Крім того, встановлено, що постановою слідчого ГСУ СБ України від 31 жовтня 2024 року (у постанові міститься посилання на 31 листопада 2024 року, що вочевидь є технічною помилкою) майно, що є предметом клопотання, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя зважає на те, що матеріали, долучені прокурором до клопотання, певним чином обґрунтовують наявність правових підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно (грошові кошти) може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі такі грошові кошти можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України та може підлягати спеціальній конфіскації у третіх осіб.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000980 від 29.09.2023 на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0700), а саме: грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 140 (сто сорок) штук на загальну суму 14 000 доларів США.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1