Справа № 183/8013/24
№ 1-кп/183/1725/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000143від 14 травня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, в посаді курсанта навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- 20.02.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробування строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю згоден зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 13 травня 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її в посаді курсанта навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, перебуваючи в мкр. «Бойня», який розташований поблизу провулку Прогонний в м. Новомосковську Дніпропетровської області, на землі знайшов плівку з фольги, в якій знаходились 2 сліп пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку останній визначив для себе як психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Після цього у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, 13 травня 2024 року приблизно о 18 годині 01 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в мкр. «Бойня», який розташований поблизу провулку Прогонного в м. Новомосковську Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв з землі плівку з фольги, в якій знаходилися 2 сліп пакети з психотропною речовиною - метамфетамін, загальною масою 0,3757 г., чим вчинив незаконне придбання психотропних речовин, які ОСОБА_5 помістив в кишеню сумки вдягненої на ньому, з метою подальшого незаконного зберігання без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 13 травня 2024 року приблизно о 18 годині 02 хвилини ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, поклав в кишеню сумки вдягненої на ньому плівку з фольги, в якій знаходилися 2 сліп пакети з психотропною речовиною - метамфетамін, загальна маса якого становить 0,3757 г., та прийшов до своєї співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

14 травня 2024 року приблизно о 01 годині 16 хвилин до Новомосковського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що до неї додому прийшов співмешканець ОСОБА_3 , який ліг спати, що у нього в кишені сумки знаходяться 2 сліп пакети з психотропною речовиною - метамфетамін.

На місце події направлено СОГ, під час проведення огляду, ОСОБА_7 знаходячись біля воріт свого домоволодіння, добровільно дістала з кишені сумки ОСОБА_3 , 2 сліп пакети з психотропною речовиною - метамфетамін, загальною масою 0,3757 г., яку ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, а також дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем служби, а також те, що предметом цього кримінального правопорушення є психотропна речовина, обіг якої обмежено, ступінь її небезпечності для здоров`я людини, її розмір.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання за ч. 1 ст. 309 КК України повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Водночас, судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023, яким ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній в період іспитового строку вчинив інше кримінальне правопорушення, за яке він засуджується за цим вироком.

Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі № 127/25037/17, згідно з яким у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком, оскільки законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у виді 4 років позбавлення волі, до покарання за цим вироком у виді 2 років обмеження волі, остаточно визначивши до відбування обвинуваченому покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Саме таке покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

У зв`язку з зазначеним, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 3029,12 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/20405-НЗПРАП від 16.05.2024).

Запобіжний захід до ОСОБА_3 у кримінальному провадженню не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року до покарання, призначеного за цим вироком, і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Речовий доказ метамфетамін, вилучений у ОСОБА_7 , маса якого складає 0,1489 г, 0,2268 г у спец. пакеті, який передано до камери зберігання речових доказів Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029 гривень 12 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1