ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000855 від 25.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Кринички Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи не працездатних осіб не має, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

24 липня 2024 року приблизно о 12 години 30 хвилини (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 знаходились поблизу будинку АДРЕСА_4 , де побачили раніше малознайому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі, в ході розмови ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 , що остання винна йому грошові кошти у сумі 1600 гривень, на що ОСОБА_6 повідомила, що не має із собою зазначеної суми, та після чого запропонувала прослідувати до будинку АДРЕСА_5 , де візьме грошові кошти, та поверне останньому борг.

Далі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прослідували до будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_6 попрохала ОСОБА_3 потримати сумку із приналежним їй майном, яку передала останньому, після чого зайшла до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 .

В цей час, близько 12 години 40 хвилин, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи за вищевказаною адресою, тримаючи в руках суму з майном яке належить ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, визначивши предметом свого злочинного посягання вищевказану сумку, що належить ОСОБА_6 , бежевого кольору, з наявним у ній майном: провідні навушники, зарядний пристрій ТМ «Motorola», дві косметички, грошові кошти у сумі 400 гривень, майно не представляє для потерпілої матеріальної цінності та мобільний телефоном марки «Samsung» A05, у корпусі чорного кольору.

Далі, ОСОБА_3 передав сумку ОСОБА_4 , який в свою чергу перевірив її вміст та виявив у ній мобільний телефон марки «Samsung» A05, після чого запропонував йому обернути на свою користь вказане майно, на що ОСОБА_3 погодився.

Після цього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 реалізовуючи єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що на усій території України введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для потерпілої ОСОБА_6 та оточуючих, доводячи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена групою осіб та в умовах воєнного стану, до кінця, утримуючи при собі вищевказане майно, з місця скоєння кримінального правопорушення разом із ОСОБА_4 зникли, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3940 гривень 89 копійок.

ІІ. Позиція обвинувачених

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнали у повному обсязі, суду показали, що злочин вчинили за обставин, які викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялись. Повідомили суду, що викрадений телефон повернуто потерпілій органами поліції.

ІII. Позиція потерпілої

Потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, претензій до обвинувачених не має. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, тому справу розглянуто у її відсутність.

IV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинувачених

Допитавши обвинувачених, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинувачених, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена повністю і вони повинні нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винних, які раніше не судимі, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до

ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені

ст. 67 КК України, не встановлені.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинувачених, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для їх виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень достатнім буде покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції частини статті КК України із застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи на суму 378,64 грн. в рівних частинах з кожного у сумі 189,32 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на один рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити, з іспитовим строком на один рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 378,64 грн. в рівних частинах з кожного у сумі 189,32 грн.

Речові докази, які передано на зберігання потерпілій - залишити останній, договір про надання фінансового кредиту на ім`я ОСОБА_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копіювироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7