Справа № 201/8137/24
Провадження № 1-кс/201/2790/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування №0001926 від 28.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області України 20 лютого 2022 року діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння вступив до складу військового формування 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР (в/ч НОМЕР_1 ), чим вчинив умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.

07.03.2022 ОСОБА_4 продовжив службу у складі 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР, чим вчинив, в умовах воєнного стану, умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.

Крім цього, ОСОБА_4 будучи раніше призначеним на посаду водія взводу забезпечення 248 батальйону резервістів 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР з 15.03.2022 продовжив проходження своєї військової служби з метою участі в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території України.

02.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №385010215 від 01.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності житловою квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №385010078 від 01.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа ТСЦ МВС №1452 №31/27/14-1452-1986-2024 від 29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності мотоциклом з боковим причепом марки «ИЖ 611401», кузов «М23», номерний знак НОМЕР_3 рік випуску 1991.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що санкції ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, а згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи на майно підозрюваного необхідно накласти арешт..

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що У провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001926 від 28.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області України 20 лютого 2022 року діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння вступив до складу військового формування 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР (в/ч НОМЕР_1 ), чим вчинив умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.

07.03.2022 ОСОБА_4 продовжив службу у складі 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР, чим вчинив, в умовах воєнного стану, умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.

Крім цього, ОСОБА_4 будучи раніше призначеним на посаду водія взводу забезпечення 248 батальйону резервістів 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР з 15.03.2022 продовжив проходження своєї військової служби з метою участі в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території України.

02.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №385010215 від 01.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності житловою квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №385010078 від 01.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа ТСЦ МВС №1452 №31/27/14-1452-1986-2024 від 29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 володіє на праві приватної власності мотоциклом з боковим причепом марки «ИЖ 611401», кузов «М23», номерний знак НОМЕР_3 рік випуску 1991.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч. 2 ст. 111 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

1) житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) мотоцикл з боковим причепом марки «ИЖ 611401», кузов «М23», номерний знак НОМЕР_3 рік випуску 1991,

які належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набрала законної сили:

Слідчий суддя ОСОБА_1