Справа №: 630/654/24 Провадження № 1-кп/630/38/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянув у закритому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 301, ч.4 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року до Люботинського міського суду Харківськох області з Харківської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 301, ч.4 ст.189 КК України. Кримінальне провадження внесено до ЄРДР №0000252 від 03.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 23.05.2024р. обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого продовжувався, і на даний час спливає. При цьому встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строків домашнього арешту ОСОБА_5 у зв`язку з тим що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, або вчинити нові злочини.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та вказала, що ризики стосовно ОСОБА_5 не зменшилися, але й збільшилися, оскільки він двічі поспіль не з`явився у судове засідання, і у подальшому може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання. Не можна виключати ризик впливу на потерпілу і свідків, як психологічного, так і фізичного, з метою змінити їх покази на його користь. Окрім того ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, не працює, не має заробітку і може вчинити новий злочин. Заперечувала проти клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Зазначила, що стосовно ОСОБА_5 немає ризику знищити або спотворити докази, а також, що його місце народження АР Крим не впливає ризики.

Захисник заперечував проти даного клопотання та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, де вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків переховування від суду, знищення переховування або спотворення доказів, незаконного впливу на свідків та потерпілу, а також вчинення нового злочину. Усі докази по справі вже зібрані, за період дії запобіжного заходу ОСОБА_5 обов`язки не порушував, має постійне місце мешкання, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Обгрунтованість підозри не доведена, оскільки слідчим не перевірені доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , які він надав під час допиту підозрюваного від 11.06.2024, і які спростовують доводи підозри та обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 та ч.2 ст.301 КК України. ОСОБА_5 не погрожував потерпілій вбивством. Не можна вважати, що ОСОБА_5 вчинить злочин, оскільки такий ризик може стосуватися тільки антисоціальної особи. Також зазначив, що ОСОБА_5 має побутові потреби, які обмежуються домашнім арештом, бажає працевлаштуватися. ОСОБА_5 не з`являвся до суду, оскільки він, захисник, хворів, а самостійно ОСОБА_5 міг попастися на вулиці до працівників ТЦК та СП і направлений на медичну комісію.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника. Зазначив, що не спілкувався з потерпілою за допомогою телефону та месенджерів, не погрожував. До застосування домашнього арешту він офіційно працював на «Турбоатомі» на пошивці одягу. Чи звільнений він на даний час, він не знає. На даний час він перебуває на утриманні матері. 12 вересня він не з`явився у судове засідання, оскільки не був про це повідомлений, а 16 вересня він не з`явився, оскільки так сказав йому адвокат.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора та заперечував проти клопотання захисту та вказав, що ОСОБА_5 погрожував потерпілій вбивством і про це є докази у прокурора. Окрім того, ОСОБА_5 періодично пише потерпілій погрози, і одразу видаляє повідомлення.

Вислухавши думку сторони обвинувачення та захисту, суд встановив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 спливає, але судовий розгляд справи не закінчено, а ризики щодо нього, які було встановлені ухвалою слідчого судді від 23.05.2024, не сплинули та є реальними.

Стороною захисту жодним чином не спростовано ризики, та не подано доказів про їх хибність. При цьому суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри вже досліджувалася слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу 23.05.2024. На даній стадії суд не може давати оцінку доведеності обвинувачення. Таке питання вирішуватиметься судом на відповідній стадій розгляду кримінального провадження у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту на даний час не зменшились. Так, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення суворого покарання, впливати на свідків та потерпілу з метою змінити їх покази на свою користь або вчинити новий злочин.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, допустив неявку до судових засідань 12.09.2024 та 16.09.2024 без повідомлення причин неявки, тобто ухилився від виконання обов`язків, передбачених п.1 ч.7 ст.42 КПК України. Разом із цим, у вказані дати захисником подавалися клопотання про перенесення розгляду, у зв`язку із хворобою захисника.

Як було встановлено слідчим суддею та відображено в ухвалі від 23.05.2024, ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює та не має постійного джерела доходу, проживає разом із матір`ю. Відомостей про зміну цих даних, або появу нових обставин щодо його особи судом не отримано. Відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_5 до 23.05.2024 до цього часу стороною захисту надано не було. ОСОБА_5 зазначено, що його повсякденні побутові потреби за час перебування під домашнім арештом забезпечує його матір.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, характер та обставини інкримінованих злочинів, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк дії домашнього арешту, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Діючий запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_5 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, продовживши строк дії даного запобіжного заходу.

За цих обставин клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 315, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, тобто до 16 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала щодо продовження строку домашнього арешту може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.09.2024 о 15.30 год.

Суддя ОСОБА_1