Справа №504/4122/24
Провадження №1-кп/504/700/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово, розглянувши в спрощеному провадженні матеріали кримінального провадження №0000083, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, має на утриманні двох н/л дітей 2008, 2015 рр.н., розлученого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси №521/7260/18 від 03.05.2018 року, вирішено стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з 02 травня 2018 року до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття, тобто до 27.09.2026 року, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів боржника, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до 14.10.2033 року.

Разом з цим, з 01 квітня 2024 року у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

На виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_2 , всупереч вищевказаному рішенню, умисно, систематично, протягом тривалого часу, а саме з 01 квітня 2024 року злісно ухиляється від сплати аліментів, у добровільному порядку кошти на утримання дітей не виплачує, заходів для погашення заборгованості, що утворилася, не приймає.

ОСОБА_2 своїми протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, матеріальну допомогу на утримання дітей не надав, на повідомлення та рішення компетентних органів про необхідність виплати заборгованості не реагує.

Згідно з розрахунком заборгованості виданого державним виконавцем виконавчої служби Доброславського ВДВС в Одеській області Південного МУМЮ за ОСОБА_2 рахується заборгованість, по аліментам на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 01 квітня 2024 року по 12 вересня 2024 року на загальну суму 304, 384 гривень 53 копійку.

Дії ОСОБА_2 орган дізнання кваліфікував за ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо добровільності беззаперечного визнання його винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілої ОСОБА_7 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має на утриманні двох н/л дітей 2008, 2015 р.р.н., офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1