У Х В А Л А

28 жовтня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кривошиїнці Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює неофіційно, освіта середня спеціальна, не одружений, раніше судимий

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0003176, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби щодо ОСОБА_5 .

1.1. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003176 від 27.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

1.2. В ході досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2024, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, із кухні вказаної квартири викрав холодильник INDESIT INFC8 TI21X 0, вартістю 18 499,08 грн, що належить ОСОБА_7 .

1.3. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 18 499,08 грн.

1.4. Крім того, 31.05.2024, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, із кухні вказаної квартири викрав шафу вбудовану електричну INDESIT IFW 6544 IX, вартістю 10 074,88 грн, що належить ОСОБА_7 .

1.5. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 10 074,88 грн.

1.6. Крім того, 12.06.2024, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, із кухні вказаної квартири викрав варильну поверхню INDESIT THP 641 W/IX/I, вартістю 7 199,10 грн, що належить ОСОБА_7 .

1.7. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 7 199,10 грн.

1.8. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

1.6. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби слідчий у клопотанні зазначає про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

1.7. Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує неможливістю запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

1.8. При постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу слідчий просить покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до кабінету слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області по вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київської області за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- в нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. не відлучатися із місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання.

1.9. В підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надано розписку. Згідно з нею, ОСОБА_5 отримав ці документи 28.10.2024 о 10 год. 00 хв.

2. В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:

2.1. Прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Деталізував обставини, викладені у клопотанні. Додатково зауважив, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам кримінального провадження.

2.2. Захисник проти задоволення клопотання не заперечувала, однак просила зменшити години перебування підозрюваного під домашнім арештом з 00 год 00 хв до 06 год 00 хв.

2.3. Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, повідомив, що наразі неофіційно працює будівельником у м. Києві і не завжди встигає дістатися домівки до 22 год.

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.1.1. З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003176 розпочате 27.09.2024.

ОСОБА_5 25.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_5 про її отримання в цей же день. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.1.2. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк на строк від п`яти до восьми років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

3.1.3. Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.

3.1.4. Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

3.2. Щодо обґрунтованості підозри:

3.2.1. Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.2.2. В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

3.2.3. Як вбачається зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003176 здійснюється за фактами вчинення крадіжки, що вчинені в умовах воєнного стану.

3.2.4. Стаття 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Частина 4 ст. 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність, зокрема, за вчинена крадіжки в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2022 «Про введення воєнного стіну в Україні» на території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 дію воєнного стану продовжено з 05:30 10.11.2024 на 90 діб. З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що викрадення майна відбулось 05.03.2024, 31.05.2024 та 12.06.2024, тобто під час дії воєнного стану в Україні.

3.2.5. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 10.10.2024, яка разом з підозрюваним проживає за адресою: АДРЕСА_1 , після повернення останньої у вересня 2024 року в Україну вона виявила відсутність побутової техніки, а саме: холодильника INDESIT INFC8 TI21X 0, шафи вбудованої електричної INDESIT IFW 6544 IX, варильної поверхні INDESIT THP 641 W/IX/I, які вона придбала раніше.

3.2.6. Відтак описані події містять в собі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

3.2.7. Для визначення причетності ОСОБА_5 до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема:

- заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;

- протокол долиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила про всі обставини стосовно крадіжки майна що їй належать з приміщення квартири;

- відповідь з ПТ «Найкращий ломбард», де зазначено які ОСОБА_5 укладав договори фінансових кредитів предметом закладу яких були побутова техніка, яка належала потерпілій ОСОБА_7 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 11.10.2024, яка пояснила, що є сусідкою ОСОБА_7 , та що за її відсутності, її син ОСОБА_5 неодноразово виносив з квартири цінні речі та продавав їх;

- протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , який є онуком ОСОБА_7 , яка є його офіційним опікуном та сином ОСОБА_5 , повідомив, що за час їх з бабусею відсутності, ОСОБА_10 викрав з приміщення квартири побутову техніку, яку придбала бабуся за свої грошові кошти;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_7 , повідомила, що за відсутності сестри, її син ОСОБА_5 викрав з приміщення квартири побутову техніку, яку придбавала за свої кошти сестра;

- висновок судової товарознавчої експертизи №3579 від 14.10.2024, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість шафи вбудованої електричної INDESIT IFW 6544 IX, складає 10 074,88 грн; варильної поверхні INDESIT THP 641 W/IX/I, складає 7 199,10 грн; холодильника INDESIT INFC8 TI21X 0 складає 18 499,08 грн;

- показання підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до яких останній повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

3.2.8. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин цього клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, на цьому етапі досудового розслідування дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. За результатом аналізу зазначених у п. 3.2.7 цієї ухвали відомостей у їх системному взаємозв`язку за стандартом «обґрунтованої підозри» можливо стверджувати про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень. Версія досудового розслідування про те, що підозрюваний здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжки) на даному етапі узгоджується з дослідженими матеріалами клопотання. Отже, підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує слідчий.

3.2.9. Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.3. Щодо ризиків кримінального провадження

3.3.1. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

3.3.2. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи

3.3.3. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

3.3.4 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є слабкі соціальні зв`язки (зокрема вчинення кримінального правопорушення відносно своєї матері), осіб щодо яких у підозрюваного є постійні обов`язки, відсутність постійного місця роботи, наявність постійного місця проживання.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

3.3.5. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що він має під собою підґрунтя. Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_5 вже був неодноразово засуджений. Востаннє засуджений 07.09.2022 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 190 до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнений 07.09.2023 зі Коростенської ВК Житомирської області № 71 по відбуттю строку покарання.

Вказане свідчить про схильність підозрюваного до протиправної поведінки та підтверджує наявність такого ризику кримінального провадження як вчинення іншого кримінального правопорушення.

3.3.6. З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

3.4. Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України

3.4.5. Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

3.4.6. Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України;

- інкримінований злочин КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- станом на сьогодні ОСОБА_5 виповнилося 38 років;

- відомостей про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки на території України, які б могли в повній мірі нівелювати встановлені ризики, не надані, не одружений, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має;

- відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано;

- постійне місце роботи відсутнє;

- має постійне місце проживання;

- підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності.

3.5. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів) або застави, адже ці заходи пов`язані з вільним пересуванням підозрюваного, що не забезпечить нівелювання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком у нічний час доби забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

Водночас слідчий суддя зважає на заявлене захисником клопотання про зменшення визначених годин для заборони залишати місце проживання. Так досліджені матеріали підтверджують, що підозрюваний раніше не одноразово судимий за корисливі злочини. Водночас його працевлаштування, навіть неофіційне свідчить про його бажання виправитись, і визначення домашнього арешту з 22 год 00 хв може призвести до втрати навіть тимчасових підробітків. Вказане однозначно не сприятиме намаганням ОСОБА_5 соціалізуватися після відбування покарання. Відтак слідчий суддя вбачає за необхідне обмежити застосований до підозрюваного домашній арешт з 23 год 30 хв до 06 год 00 хв.

3.6. Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження (п. 3.3 цієї ухвали), слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає слідчий у клопотанні, а саме:

- прибувати до кабінету слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква Київської області за першим викликом, а також до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- не відлучатися із місця проживання що за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 23 год 30 хв до 06 год 00 хв без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Водночас з урахуванням триваючого в Україні воєнного стану та постійних ракетних обстрілів, слідчий суддя вважає за необхідне зробити виключення щодо обов`язку не відлучатися з місця проживання у разі необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття (захисних споруд цивільного захисту).

Частина 6 ст. 181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Разом з тим, відповідно до приписів п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею в межах строку досудового розслідування - до 25.12.2024.

4. Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 195, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

2. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 з 23 год 30 хв по 06 год 00 хв залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття (захисних споруд цивільного захисту).

4. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до кабінету слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква Київської області за першим викликом, а також до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- не відлучатися із місця проживання що за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 23 год 30 хв до 06 год 00 хв без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття (захисних споруд цивільного захисту);

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

6. Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

7. Строк дії цієї ухвали встановити до 25.12.2024 включно.

8. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

9. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Повний текст ухвали оголошений 31.10.2024.

Слідчий суддяОСОБА_12