УХВАЛА

Іменем України

27.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0003015 від 25.09.2024,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, ФОП, не одруженого, на утриманні має двох дітей (1 неповнолітню та 1 малолітню), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, без визначення розміру застави.

Відповідно до змісту клопотання, 25.09.2024 о 12 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_7 , який також знаходився за вказаною адресою, та, в цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаний з нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день, час, місці, та за вказаних обставин, розуміючи, що він знаходиться у громадському місці, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, всупереч усталеним у суспільстві моральним засадам, звичаям, традиціям, етичним правилам поведінки у побуті, порушуючи громадський порядок та спокій громадян, безпричинно, нічого не пояснюючи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_7 , який стояв на узбіччі проїжджої частини прибудинкової території, прилеглої до вищевказаного будинку, та наніс один удар своєю правою рукою в голову потерпілого в ділянку обличчя зліва.

У результаті умисних хуліганських дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової та лицевої травми, підшкірної гематоми в ділянці лівого ока із забоєм м?яких тканин щоки зліва та наявністю вільного повітря в структурі, переломів кісток лицевого черепа, склепіння та основи черепа зліва (виличних дуг з обох сторін, стінок лівої гайморової порожнини, кісток носу; верхньо-зовнішньої стінки лівої орбіти ліворуч, великого крила клиновидної кістки ліворуч з переходом лінії перелому на скроневу кістку та основну пазуху ліворуч); пластинчастої субдуральної (під твердою мозковою оболонкою) гематоми скроневої ділянки ліворуч; геморагічного післятравматичного сфеноїдиту та лівобічного гаймориту (наявність крові в порожнині основної та лівої гайморової пазух).

Вищевказана закрита черепно-мозкова та лицева травма у гр. ОСОБА_7 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Обґрунтованість підозри орган досудового розслідування доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 25.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілим ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення; висновком судово-медичної експертизи № 1618 від 26.09.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування зазначеними доказами встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України, за якими останньому пред`явлено обґрунтовану підозру.

Поряд з наявністю підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вказує, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до восьми років. Вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Окрім цього, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Також, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На переконання слідчого, наявність зазначених ризиків вказує на необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш тяжкі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити.

Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що вину у скоєному визнає. Конфлікт спровокував потерпілий, підозрюваний його вдарив. Підозрюваний дочекався карету швидкої медичної допомоги, які викликали потерпілому, та поліцію. Вказав, що у нього є сім`я, робота. Просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, процесуальні обов`язки буде виконувати.

Захисник у судовому засіданні вказала, що підозрюваний вину визнає, у скоєному розкаюється. Має на утриманні двох дітей, сплачує аліменти, має хвору матір, є підприємцем, сплачує податки. Ризики, на які посилається слідчий, жодними доказами не підтверджені. Просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Встановлено, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003015 від 25.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України.

26.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.

Слідчим суддею враховується, що усвідомлення можливого призначення покарання у виді позбавлення волі дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується також тим, що підозрюваний відмовився співпрацювати зі слідством та показань у якості підозрюваного не надав.

Слідчий суддя вбачає небезпідставним посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків, оскільки, як вказано у клопотанні, підозрюваному відомі такі особи. Також, зважаючи на ранню стадію досудового розслідування, є підстави припускати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який має офіційні джерела доходів, інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 116800 грн (сто шістнадцять тисяч вісімсот гривень).

За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.11.2024 включно.

Строк дії ухвали до 25.11.2024 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 116800 грн (сто шістнадцять тисяч вісімсот гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-20 год 01.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1