Провадження № 1-кп/243/728/2024
Справа № 243/4412/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000415 від 02 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська, Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, не є особою з інвалідністю, з середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15 вересня 2015 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України призначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено у зв`язку із відбуттям строку покарання;

29 березня 2016 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України призначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 23 грудня 2019 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

14 квітня 2020 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.2 ст.185 КК України призначене покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці. Звільнено у зв`язку із відбуттям строку покарання;

11 лютого 2022 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. Звільнено у зв`язку із відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України № 49/2024 від 5 лютого 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом Укоаїни №3564-ІХ від 06.02.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. ст. 185, 186 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану на території України, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, в середині березня 2024 року, в нічний час доби (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник протиправний умисел на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Знаходячись в той же день та в той же час на тому ж місці ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, що його дії залишаться непоміченими, усвідомлюючи, що він посягат на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:

велосипед з металевою рамою, двухколісний з однією швидкістю, з барабанними гальмами, мається шкіряне сидіння, маються два металевих крила пофарбовані в синій колір, маються сліди експлуатації у вигляді подряпин та корозії на металевих частинах велосипеда, на момент огляду велосипед у справному стані, вартістю 1995 гривень 00 копійок;

велосипед з металевою рамою, з ободними гальмами, має перемикач швидкостей, 6 зірочок на задньому колесі а 3 на педалях, кермо металеве спортивного типу на момент погляду маються сліди використання, велосипед у справному стані, вартістю 1050 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 045 гривень 00 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового засідання не заперечували проти здійснення розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02 травня 2024 року до ЄРДР за №0000415,06 червня 2024 року між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін. За умовами угоди сторони домовились про таке:

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, активної допомоги під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Також, сторони погоджуються, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить відповідно до вимог ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, щире каяття ОСОБА_3 і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сукупність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин кримінального правопорушення, його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим останнього, згідно зі 75 КК

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні винуватим у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачена розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, разом з цим, судом з`ясовано, що вона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданнівважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, до суду було надано заяву про розгляд справи без його участі. Крім того в судовому засіданні була досліджена заява потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має та надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Судом вислухані показання обвинуваченої та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо тяжкого злочину, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними. Потерпілий безумовно погодився на укладення угоди про визнання винуватості.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 06 червня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між нею та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, потерпілим у справі погоджено укладення цієї угоди, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно до положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та призначити покарання, обумовлене угодою про визнання винуватості.

Розв`язуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у відповідності до п. 14 ст. 368 КПК України, суд виходить з наступного.

23 травня 2024 року слідчим суддею був обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 23 липня 2024 року.

Разом з тим, оскільки на стадії підготовчого судового засідання, ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався та не продовжувався, суд доходить висновку про те, що обраний 23 травня 2024 року запобіжний захід слід вважати таким, що припинив свою дію.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 06 червня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000415 від 02 травня 2024 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і відповідно положень наведеної статті кримінального закону звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року, у виді домашнього арешту, - вважати припиненим.

Речові докази по справі:

велосипед з металевою рамою, двухколісний з однією швидкістю, з барабанними гальмами, мається шкіряне сидіння, маються два металевих крила пофарбовані в синій колір, маються сліди експлуатації у вигляді подряпин та корозії на металевих частинах велосипеда, та велосипед з металевою рамою, з ободними гальмами, має перемикач швидкостей, 6 зірочок на задньому колесі та 3 на педалях, кермо металеве спортивного типу - після вступу вироку в законну силу залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1