Справа № 454/4113/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 05.08.2024 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

в с т а н о в и в:

В суд надійшла скарга ОСОБА_3 в якій він просить зобов`язати начальника сектору дізнання СВ відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повернути йому вилучене майно.

Скаргу мотивує тим, що 13.09.2023 року слідчим ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 вилучено військово-облікові документи та до теперішнього часу не повернуто, хоча сектором дізнання прийнято рішення про закриття кримінального провадження у якому були вилучені документи. Адвокат скаржника звертався із вимогою повернути вимучене майно після закриття кримінального провадження ,однак отримав відповідь про неможливість повернути вилучене майно. Вважає, що сектор дізнання СВ відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області зобов`язаний повернути вилучене майно у становлений законом строк за відсутності на ньому арешту, а тому такі діє є протиправними.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В проваджені ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000168 за ч.4 ст.358 КК України в межах якого було вилучено військово-облікові документи в ОСОБА_3 та накладено арешт.

Сектором дізнання ВП №2 Червонограського ГУНП у Львівській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження, та роз`яснено, що вилучені документи не можуть бути повернуті власнику, оскільки на такі накладено арешт згідно ухвали Сокальського районного суду.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінальногосудочинства, одним з яких є захист особи, суспільства відкримінальних правопорушень. Реалізація вказаного завдання здійснюється, з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів чи осіб з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, серед яких: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Стаття 169 КПК України зазначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Зі змісту скарги слідує, що скаржник просить зобов`язати дізнавача повернути вилучені військово облікові документи, однак з матеріалів скарги встановлено, що на такі документи накладено арешт згідно вимог 171 КПК України.

Так стаття 174 КПК України встановлює порядок скасування арешту майна:

1. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

2. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

3. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином предметом оскарження бездіяльності дізнавача щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відповідно ст.284 КПК України є не повернення вилученого майна на яке накладено арешт, тому така бездіяльність дізнавача не підлягає оскарженню в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, оскільки порядок скасування арешту на майно встановлений у статті 174 КПК України.

У зв`язку з цим, вказана в скарзі бездіяльність дізнавача не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, як наслідок цього, і питання правомірності чи неправомірності такої бездіяльності слідчого не підлягає вирішенню слідчим суддею.

Проаналізувавши вище викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні законні підстави для задоволення даної скаргою на бездіяльність дізнавача, щодо не повернення фактично вилученого майна у встановлений законом строк за відсутності рішення про скасування арешту на майно, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст.303, 305 - 307, КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1