Справа № 165/1271/24
Провадження № 1-кп/165/347/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- вироком Іваничівського районного суду Волинської області 26.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
- вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 30.10.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України суд, -
ОСОБА_4 у січні 2023 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi» моделі «Note 10 Pro» на базі операційної системи «Android» серії 13 TKQ1.221013.002 з доступом до мобільного Інтернету, діючи умисно, повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що зі змістом оголошень у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» може ознайомитись необмежена кількість осіб, створив та зареєстрував фіктивну сторінку з подальшим розміщенням на ній оголошення про терміновий збір грошових коштів на лікування тяжко хворого військовослужбовця, якому потрібна негайна медична допомога, при цьому використав реальні фотографії, вказав банківський картковий рахунок АТ "Таскомбанк " № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 .
11.01.2023, ОСОБА_5 , у соціальній мережі «Facebook» побачив публікацію від вказаного користувача, на якій містилась інформація про терміновий збір грошових коштів на лікування тяжко хворого військовослужбовця, якому потрібна негайна медична допомога, був введений в оману шахрайськими діями ОСОБА_4 , який розмістив вказану публікацію на сторінці в соціальній мережі, бажаючи допомогти хворому військовослужбовцю, того ж дня о 21 год. 37 хв. перерахував грошові кошти у розмірі 4000 грн. зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на вказані в оголошенні реквізити картки АТ "Таскомбанк" № НОМЕР_1 , зареєстрованої на ім`я ОСОБА_4 .
У подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти в сумі 4000 грн., ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо збору коштів для лікування хворого військовослужбовця не виконав, грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, суду показав, що він повністю визнає усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, що йому інкримінується, показавши, що в січні 2023 року за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi» у соціальній мережі «Facebook» розмістив оголошення про терміновий збір грошових коштів на лікування важко хворого військовослужбовця та отримав від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4000 грн. на свій рахунок. У вчиненому щиро розкаюється.
Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів судового провадження, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого, а також дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, доведена в судовому засіданні повністю, а його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з наведеного вище та враховуючи обставини судового провадження, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є судимим ( т. 2 а.м.п. 29-65), не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та нарколога ( т. 2 а.м.п. 33), а також приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ч. 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, п. 15 ст. 615 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених судом покарань за даним вироком та вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 30.10.2023 року остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання за даним вироком обчислювати обвинуваченому ОСОБА_4 з 28 червня 2023 року.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в такі ж строки та в такому ж порядку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1