Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/6949/21
Провадження № 1-кп/553/83/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження №0000920 від 12.09.2021, №0000356 від 08.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.06.2006 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

26.08.2008 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 26.02.2010 за відбуттям покарання;

22.02.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

10.12.2012 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. ч. 1, 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 30.11.2016 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 21 день;

31.05.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 19.05.2020 за відбуттям строку покарання;

16.11.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

15.09.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.01.2024 вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 залишено без змін;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

07.08.2021 близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаходячись неподалік аптеки за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії не помічені сторонніми, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав гірський велосипед ТМ «Phoenix Drift Exсellent 26» вартістю 5000,00 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 5000,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

11.09.2021 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, підійшов до автомобіля марки «ГАЗ» моделі 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , та скориставшись тим, що ОСОБА_6 , не зачинив замок двері транспортного засобу, відкрив передні водійські дверцята. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, таємно викрав з салону автомобіля марки «ГАЗ» моделі «3302», д.н.з. НОМЕР_1 належне ОСОБА_6 майно, а саме: телефон марки «Xiaomi» лінійки «Redmi», модель «Note 7» з об`ємом оперативної пам`яті 4 Gb та внутрішньої пам`яті 64 Gb, вартістю 2392 грн та мобільний телефон марки «Sigma mobile» лінійки «X-treme» моделі «DT 68», вартістю 755 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив своїми діями ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 3147 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, об`єм викраденого та його вартість не заперечував. Показав, що у встановлений судом час, місці та спосіб в серпні 2021 року проходячи біля аптеки побачив велосипед, яким заволодів та того ж дня продав, а гроші витратив на власні потреби. Також у м. Харкові він помітив автомобіль, дверцята якого не були зачинені. З салону цього автомобіля він викрав мобільні телефони, які продав, а гроші витратив на свої потреби.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, потерпілі в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище за епізодом викрадення майна ОСОБА_6 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, має місце проживання, одружений, офіційно непрацевлаштований.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, в якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів. Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.2, ч. 3 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх характеру та ступеня тяжкості, а також принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, після звільнення з місць позбавлення волі продовжив вчинення корисливих правопорушень, що свідчить про те, що останній відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, як убачається з матеріалів справи вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2022 ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В подальшому, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2022 остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.01.2024 вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін.

За таких обставин, враховуючи, що після постановлення вироку суду від 15.09.2023 ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні інших кримінальних правопорушень, встановлених у цій справі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільні позови не заявлялись.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2023, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.01.2024, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 02 (два) місяці.

Початок відбування покарання рахувати з 15.09.2023, зарахувавши у строк покарання, частину покарання, що відбута за попереднім вироком з 25.11.2021 по 14.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1372,96 грн.

Речові докази у справі:

велосипед ТМ «Phoenix Drift Exсellent 26», який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому;

квитанції на телефони марок «Xiaomi», «Sigma mobile», які передані на зберігання до ВП №2 ХРУП №1, передати потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1