Справа № 488/983/24
Провадження № 1-в/488/147/24 р.
УХВАЛА

06.11.2024 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Корабельного районного відділу філії ДУ "Центр пробації" Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання про звільнення від покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Корабельний районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_5 , засудженого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 19.03.2024 року за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення подання.

Представник органу пробації просила подання задовольнити.

В судове засідання не з`явився засуджений ОСОБА_5 , належним чином повідомлявся про день та час судового засідання шляхом направлення судової повістки на адресу проживання, причини неявки невідомі. Заяв до суду не надавав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подання та додану до нього копію вироку, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього ж Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2 і 3 ст. 74 КК України.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, а звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 2, 1 ст.74 КК України).

ОСОБА_5 засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України, згідно якого сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_6 становить 313,00 грн. Вирок набрав законної сили 25.04.2024 року

Статтею 58 Конституції України регламентовано, що закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а за ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом №3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна Законом №3886-IX розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (далі - НМ) безпосередньо вплинула на суть таких кримінально-караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він визначений законодавцем у ст.51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09.08.2024 року чинності Законом №3886-IX, кримінальна відповідальність за ст.ст. 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21 (пр.№51-2555кмо24), зробила правовий висновок щодо застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону України №3886-ІХ у якому визначила, що зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі та у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України.

Закон №388-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання Корабельного районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання ОСОБА_5 , засудженого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 19.03.2024 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання Корабельного районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання ОСОБА_5 , засудженого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 19.03.2024 року - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2024 року, на підставі ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», - звільнити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1