ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/4253/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/637/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_7 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

23.04.2024 року заявник ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати слідчого та прокурора надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 року.

В обґрунтування скарги посилався на те, що слідчий та прокурор, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 року, незважаючи на багаторазові заяви відмовляють визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 у відповідності до ч.4 ст.303 КПК України

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Заявник ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні вчинити у визначений КПК України строк процесуальні дії, а саме відповідно до ч.2 ст.55 КПК України надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні та повернути матеріали справи до Ленінського районного суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена без його участі, він утримується в ДУ «ХСІ» та копію ухвали отримав тільки 07.05.2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що ним у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України в тому числі було оскаржено бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій (ненаданні статусу потерпілого, які вони зобов`язані вчинити у визначений законом строк, а саме з моменту подання заяви щодо вчинення до особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Позиції учасників судового провадження

Прокурор, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді без прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що воно є зайвим та не підлягає розгляду, оскільки апеляційна скарга була подана у строки, передбачені ч.2,3 ст.395 КПК України.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя виходив з того, що вимоги скарги не охоплюються визначеним Главою 26 КПК України переліком рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, які можуть бути оскарженні слідчому судді, та така бездіяльність не передбачена ч.1 ст.303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , поданої ним до слідчого судді, він посилається в тому числі на те, що йому було відмовлено у задоволенні клопотань про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 року. Крім того, зі змісту скарги вбачається, що вона подана заявником у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України та до копії скарги долучено копію постанови прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 від 27.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про визнання його потерпілим.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Отже, в даному випадку, будь-яке обмеження учасників процесу щодо доступу до правосуддя є процесуально неприпустимим.

Хоча право на оскарження може залежати від виконання формальних вимог, однак суди мають уникати зайвого формалізму, який підриває справедливість процесу. Занадто прискіпливе застосування процесуальних правил може зашкодити самій суті права на доступ до суду... (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 759/5737/17).

Однак, слідчий суддя допустив надмірний формалізм з урахуванням того, що ОСОБА_6 не є професійним юристом, перебуває у ДУ «ХСІ» та не надав належної оцінки доводам його скарги.

За таких обставин, слідчий суддя передчасно відмовив ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою. Вказані процесуальні обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, оскільки фактично судовий розгляд скарги проведений не був, тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті та надати оцінку викладеним обставинам у скарзі на бездіяльність органу досудового розслідування, що притаманно лише слідчому судді місцевого суду.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасуванню, з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст.304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_7 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 скасувати та справу за скаргою ОСОБА_6 повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4