Справа № 199/6530/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

потерпілі:

1)ОСОБА_4

2)ОСОБА_5

3)ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000079 від 01.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, який на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 від 01.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні судом, відповідно до ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 34, п. 4 ч. 3 ст.314 КПК України, винесено на обговорення питання про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Прокурор та потерпілі заперечували, висловили думку про наявність правової підставидля судового розгляду кримінального провадження Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_7 вважали вирішення поставленого питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає необхідним направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності, з наступних підстав.

Так, згідно змісту обвинувального акту, складеного 16.08.2024 року слідчим слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого 16.08.2024 року прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра,

1) «досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідування не встановлені) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, а Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, що спричинило значний попит на придбання дронів, для забезпечення потреб військовослужбовців Збройних Сил України на фронті, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, вирішив використати вказані обставини для систематичного вчинення кримінальних правопорушень, а саме заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство) невизначеної кількості осіб, попередньо спланувавши вчинення всіх своїх кримінально-протиправних дій.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше жовтня 2022 року, під час спілкування за допомогою телефонного зв`язку ОСОБА_7 повідомив потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про можливість придбання у нього дрону марки EVO II Enterprise» для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті, за вартість, що є значно нижчою від реальної середньо-ринкової вартості, а саме за грошові кошти на загальну суму 230 тисяч гривень, заздалегідь розуміючи про те, що ніякий дрон він поставляти та купувати не буде.

Таким чином, на початку жовтня 2022 року (точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), потерпілий ОСОБА_4 , будучи введеним ОСОБА_7 в оману, маючи довірливі відносини з останнім, попрохав його ( ОСОБА_7 ) допомогти придбати дрон для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті. Під час спілкування за допомогою текстових повідомлень та телефонного зв`язку ОСОБА_7 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), повідомив потерпілого ОСОБА_4 , про необхідність внесення частки грошових коштів у вигляді передоплати у розмірі 70000 (сімдесят тисяч), для того щоб забронювати його придбання.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 та будучи введеним в оману останнім, на початку жовтня 2022 року (більш точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) потерпілий ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , особисто передав ОСОБА_7 , у якості передоплати часткової вартості дрона, грошові кошти у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень, після чого очікував на отримання дрону для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті. Отримавши таким чином від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень ОСОБА_7 заволодів даним майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.

2) крім того, під час досудового розслідування встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше жовтня 2022 року, під час спілкування з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою телефонного зв`язку, повідомив останній, що він є волонтером та має можливість допомогти у придбанні дрону марки EVO II Enterprise» для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті, за вартість, що є значно нижчою від реальної середньо-ринкової вартості, а саме за грошові кошти на загальну суму 230 тисяч гривень, заздалегідь розуміючи про те, що ніякий дрон він поставляти та купувати не буде.

Таким чином, на початку жовтня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною ОСОБА_7 в оману, домовилась з останнім придбати у нього дрон для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті, будучи впевненою, що ОСОБА_7 , виконає надані їй обіцянки. Під час спілкування за допомогою текстових повідомлень та телефонного зв`язку ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), повідомив потерпілій ОСОБА_5 , про необхідність внесення частки грошових коштів у якості передоплати вартості дрону, у розмірі 500 доларів США, по діючому на той момент курсу валют, для того щоб забронювати його придбання.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 та будучи введеною в оману останнім, на початку жовтня 2022 року (більш точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) потерпіла ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , особисто передала ОСОБА_7 , у якості передоплати вартості дрона, грошові кошти у розмірі 500 доларів США, що еквівалентно станом на 01.10.2022 становить - 18284 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні, після чого очікувала на отримання дрону для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті. Отримавши таким чином від потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, що еквівалентно станом на 01.10.2022 становить - 18284 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні ОСОБА_7 заволодів даним майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду у розмірі 500 доларів США, що еквівалентно станом на 01.10.2022 становить - 18284 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

3) крім того, під час досудового розслідування встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше жовтня 2022 року, під час спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за допомогою телефонного зв`язку повідомив останнього, про можливість придбання у нього дрону марки EVO II Enterprise» для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті, за вартість, що є значно нижчою від реальної середньо-ринкової вартості, а саме за грошові кошти на загальну суму 230 тисяч гривень, заздалегідь розуміючи про те, що ніякий дрон він поставляти та купувати не буде.

Таким чином, на початку жовтня 2022 року (точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним ОСОБА_7 в оману, погодився співпрацювати із останнім для отримання дрону для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті. Під час спілкування за допомогою текстових повідомлень та телефонного зв`язку ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство), повідомив потерпілого ОСОБА_6 про необхідність внесення частки грошових коштів у вигляді передоплати у розмірі 40800 (сорока тисяч вісімсот), для того щоб забронювати його придбання. Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 та будучи введеним в оману останнім, 18.10.2022 року о 08 годин 08 хвилин потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , здійснив переказ із власної банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ КБ «Приват Банк» на банківську картку № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приват Банк», відкритої на ім`я ОСОБА_7 , у якості передоплати вартості дрона, грошових коштів у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, після чого очікував на отримання дрону для потреб військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходяться на фронті. Отримавши таким чином від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень ОСОБА_7 заволодів даним майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство) та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), що вчинене повторно».

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом», а відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд, «встановлений законом» (тобто законний суд) є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає частина 1 статті 6 Європейської конвенції з захисту прав та основоположних свобод людини. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Зазначена вимога стосується і суду як установи, так і складу суду для розгляду конкретної кримінальної справи. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної, суб`єктної та територіальної юрисдикції та підсудності у законному складі.

Інститут підсудності це не є формальний, абстрактний, теоретизований процесуальний інститут.

Законодавець, установлюючи правила підсудності, виходить із того, що правовий статус суду, його функції та суворо визначений порядок діяльності запорука точного й неухильного додержання процесуальної форми провадження, гарантія забезпечення правосуддя стосовно всіх учасників розгляду.

Інститут підсудності публічний інститут процесуального права. Адже дотримання правил підсудності обов`язок суду, який не залежить від особистого волевиявлення сторін. За рахунок його запровадження забезпечується оптимальне, правильне функціонування судової системи, створюються умови для вирішення поставлених перед нею завдань щодо забезпечення прав людини та громадянина, захищається державний інтерес у справедливому судочинстві.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Натомість порушення правил підсудності, зокрема територіальної, породжує всеосяжний спектр несприятливих для всієї системи правосуддя наслідків.

Суд вважає, що за обвинувальним актом складеним відносно ОСОБА_7 , до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності та відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК таке кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду.

Так, згідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Відповідно до обвинувального акту до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, за трьома епізодами, з яких, перший - на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, другий - на території Центрального району м. Дніпропетровська, третій на території Шевченківського району м.Дніпропетровська, причому два останніх епізоди, які однакові за тяжкістю та більш тяжкі чим перший.

Виходячи з тлумачення правової норми яку містить ст. 32 КК України, територіальна підсудність передбачає розподіл кримінальних проваджень між місцевими судами як судами першої інстанції.

Основною ознакою такого розподілу є місце вчинення кримінального правопорушення або місце вчинення більш тяжкого правопорушення, або якщо їх кілька, - місце вчинення останнього за часом правопорушення, якщо вони однакові за тяжкістю, тому суд вважає, що у даному кримінальному провадженні наявне та безумовне порушення правил територіальної підсудності, так як з однакових за тяжкістю правопорушень останнє за часом правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, було скоєно на території Шевченківського району м. Дніпропетровська, за адресою АДРЕСА_4 , оскільки при складанні обвинувального акту, викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, органом досудового розслідування інші місця скоєння злочину не вказані.

Крім того, суд зазначає, що у разі не встановлення місця вчинення правопорушення, судовий розгляд щодо цього правопорушення має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого було закінчено досудове розслідування.

Місце знаходження органу досудового розслідування, який закінчив досудове розслідування за даним кримінальним провадженням, представником якого складено та підписано обвинувальний акт, є слідчий відділ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, офіційна адреса: площа Троїцька (Червона) 2а, м. Дніпро, що до території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська не відноситься.

Таким чином, за результатами підготовчого судового засідання судом встановлено, що надані матеріали, як і обставини, викладені у обвинувальному акті, не містять даних, які б відповідно до вимог ст. 32 та ст. 34 КПК України давали підстави для передачі для судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

Підсумок суду.

Як витікає з приписів ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку, що оскільки останнє за часом кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України, із сукупності тотожних злочинів було вчинено за адресою: АДРЕСА_4 , в межах територіальної юрисдикції Шевченківського району м.Дніпропетровська, тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000079 від 01.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Суд вважає, що Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська позбавлений можливості розглянути вказану справу, оскільки такий розгляд розцінюється як порушення вимоги щодо територіальної підсудності при розгляді справи, буде виходити за межі його компетенції, що в подальшому може слугувати приводом для оскарження та скасування прийнятого по суті рішення в апеляційній інстанції як такого, що постановлений незаконним складом суду, підставою для визнання суддів необ`єктивними і небезсторонніми та можуть виникнути сумніви в неупередженості суддів, які здійснювали судовий розгляд справи з порушенням закону територіальної підсудністю.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 110, п. 4 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 від 01.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

04.09.2024