УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000287 від 27.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000287 від 27.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна, яке вилучено 06.08.2024 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0018), а саме, на: мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy А21s, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з sim-картою Водафон Україна НОМЕР_3 .

Клопотання мотивоване тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 27.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з квітня 2022 року громадяни України, будучи службовими особами та працівниками ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» (, зареєстроване за адресою: Сумська обл., Роменський р-н., смт. Липова Долина, вул. Русанівська, буд. 17) вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , будучи директором та бенефіціарним власником (33,33% частки у статутному капіталі) ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» (), основним видом діяльності якого є виробництво та продаж сільськогосподарської техніки і комплектуючих деталей до неї, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також є бенефіціарними власниками (по 33,33% частки у статутному капіталі) ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» (), та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи належне їм підприємство, починаючи з квітня 2022 року по теперішній час, в інтересах країни-агресора здійснюють ведення фінансово-господарської діяльності, яка полягає у зборі, підготовці та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, а саме у постачанні виготовленої продукції суб`єктам підприємницької діяльності державного та приватного секторів держави - агресора, в результаті чого, шляхом відрахування податкових платежів до Федерального бюджету Російської Федерації, здійснюється фінансування оборонного комплексу держави-агресора, що призводить до нарощування військового потенціалу Російської Федерації проти України.

Так, вищевказані особи, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця квітня 2022 року, маючи на меті завдання шкоди інтересам України, усвідомлюючи наявність законодавчих обмежень на будь-яку співпрацю із суб`єктами господарювання держави-агресора та підконтрольними їй компаніями, з урахуванням наявності фінансово-господарських взаємовідносин до 24.02.2022 між ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () та його офіційним дилером на території РФ - ТОВ «БАТС» (ОГРН 239, ИНН , РФ, м. Білгород, вул. Чичеріна, буд. 50-б), вирішили продовжити співпрацю з представниками держави-агресора шляхом постачання виготовленої ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () продукції суб`єктам господарської діяльності приватного та державного секторів РФ.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили до своєї протиправної діяльності довірених осіб з числа діючих працівників підконтрольного останнім підприємства, зокрема керівника відділу експорту ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () ОСОБА_6 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, після чого розпочали налагодження протиправного механізму експорту виготовленої ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () продукції на користь РФ та контрольованих РФ підприємств з використанням ряду іноземних суб`єктів господарської діяльності з метою документального приховування фактичного відправника та отримувача товару.

Встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації протиправного умислу, направленого на пособництво державі-агресору, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку грудня 2022 року, організували протиправну схему постачання виготовленої ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () продукції з території України на адресу ТОВ «БАТС» (ОГРН 239, ИНН , РФ, м. Білгород), використовуючи при цьому ряд іноземних суб`єктів господарської діяльності, а саме: підконтрольне та належне ОСОБА_5 підприємство «KOBZARENKO SPУЈKA Z OGRANICZONҐ ODPOWIEDZIALNOЊCIҐ» (далі - «Kobzarenko Sp. Z 0.0.», NIP , Республіка Польща) та компанію «Havas Indastriz Dis Ticaret Lojistik Anonim Sirketi» (реєстраційний № 398355-5 , Турецька Республіка), яка спеціалізується на наданні логістичних послуг.

Так, під керівництвом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 14.12.2022, від імені ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () на адресу «Kobzarenko Sp. Z 0.0.» (NIP , Республіка Польща) відповідно до контракту № 11 від 05.01.2022 (додаток № 106 від 08.12.2022) експортовано товарно-матеріальні цінності.

Після цього, під керівництвом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, при використанні іноземного суб`єкта господарської діяльності «Havas Indastriz Dis Ticaret Lojistik Anonim Sirketi» (реєстраційний № 398355-5 , Турецька Республіка), що спеціалізується на наданні логістичних послуг, 09.01.2023 вищевказану продукцію експортовано на адресу офіційного дилера ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () на території РФ - ТОВ «БАТС» (ОГРН 239, ИНН , РФ, м. Білгород), виробником якого, з метою приховування своєї протиправної діяльності зазначено підконтрольне та належне ОСОБА_5 підприємство «Kobzarenko Sp. Z 0.0.» (NIP , Республіка Польща).

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що починаючи з 09.08.2023 по 18.10.2023, офіційний дилер ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () на території РФ - ТОВ «БАТС» (ОГРН 239, ИНН , РФ, м. Білгород), за використанням вищезазначених комплектуючих частин до сільськогосподарської техніки, виробником яких є ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» (), відповідно до договору № 115682-ДКП/33238857 від 13.07.2023 та № 116756-ДКП/302318997 від 31.08.2023, здійснив постачання спеціальних сільськогосподарських агрегатів на адресу АТ «РОСАГРОЛИЗИНГ» (ОГРН 210, РФ, м. Москва, вул. Правди, буд. 26), засновником та єдиним акціонером якого є держава-агресор - РФ, а органом, який його представляє - «МИНИСТЕРСТВО СЕЛЬСКОГО ХОЗЯЙСТВА РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ», що забезпечує російську економіку та здійснює фінансування оборонного комплексу держави-агресора, а відтак сприяє у здійсненні військової агресії проти України.

Так, 06.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), скоєних громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій № 8/3/2-5482 від 05.07.2024 оперативним підрозділом - ГУ «І» ДЗНД СБ України встановлено, що документи, речі та предмети, які можуть підтвердити факт вчинення протиправної діяльності вищевказаних осіб, можуть знаходитися за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , який займає посаду менеджера з експорту ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» () у будівлях та спорудах, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0018 за адресою: АДРЕСА_1 .

06.08.2024 під час проведення обшуку житлових і нежитлових приміщень за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0018), на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2024, було виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_9 від 07.08.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№ 0000287 від 27.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_9 від 07.08.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 07.08.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000287 від 27.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 06.08.2024 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0018), а саме, на:

-мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy А21s, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з sim-картою Водафон Україна НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1