Справа № 192/3249/24
Провадження № 1-кп/192/182/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Солоне Дніпропетровської області в спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження №0000157 від 30.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, на військовому обліку не перебуває, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки за таких обставин.

Наприкінці червня 2017 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_3 зустрівся з невстановленою у ході досудового розслідування особою, яка надала послуги по виробництву посвідчень водія, не дотримуючись порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», яка передбачає, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел направлений на пособництво у виготовленні підробленого водійського посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, а саме водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «В,С» з метою його подальшого використання у власних цілях.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , скориставшись послугами невстановленої у ході досудового розслідування особи, в ході спілкування з якою, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого посвідчення водія за 3 000 гривень, де за попередньою домовленістю, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, передав в електронному вигляді через повідомлення в мобільному додатку «Viber», свій фотознімок, фото паспорта з анкетними даними та зразок підпису з метою подальшого внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим вчинив пособництво в підробленні вказаного офіційного документа.

В подальшому ОСОБА_3 приблизно на початку серпня 2017 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , будучи пособником у підроблені офіційного документа, отримав від невстановленої у ході досудового розслідування особи посвідчення водія, із серією та номером НОМЕР_1 видане ТСЦ 1241 від 01.08.2017 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою його подальшого використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , 29 серпня 2024 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, рухаючись на автомобілі «ВАЗ 2104» номерний знак « НОМЕР_2 » повз блок-пост, який розташований на автомобільній дорозі АДРЕСА_4 , маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія на право керування транспортним засобом в порядку визначеному «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року він не отримував та не мав права керування транспортними засобами, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Після чого на законну вимогу працівників поліції надати для перевірки документи, які надають право на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив працівникам поліції, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Тим самим, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст.382 КПК України суд вирішив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його використання та ч.4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 не перебуває, проживає без реєстрації у м.Кам`янське де характеризується задовільно, знятий з військового обліку 25.01.2021 в ІНФОРМАЦІЯ_2 в органи ДКВС (ДУ «Кам`янська виправна колонія №34») з якої звільнений 31.01.2022 року за власним бажанням.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наведені дані про особу ОСОБА_3 який раніше не судимий, на військовому обліку не перебуває, обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер та ступінь участі ОСОБА_5 у підробленні посвідчення на своє ім`я та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу як за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, так і за ч. 4 ст. 358 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів слід призначити ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 1893,20 грн за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/113-24/4946-ДД від 18.09.2024 слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді 02 вересня 2024 року підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп. в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2024 року - скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 видане 01.08.2017 Центром 1241 на ім`я ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили знищити;

- CD-R диск з фрагментом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції - зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1