Провадження №11-сс/801/553/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10:50 год. 30 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівна Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 мотивовано тим, що 02.07.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та цього ж дня затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Підставами для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ОСОБА_8 є військовослужбовцем та добре обізнаний з формами та методами правоохоронної роботи, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків та знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Таким чином, установлено ризики, передбачений п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому з врахуванням суспільного резонансу через скоєний підозрюваним злочин, останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків злочину.

Таким чином, встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п. 4, 5 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 10:50 год. 30 серпня 2024 року.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, є обґрунтована.

Слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, а саме те, що злочин вчинено під час правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, положення ч. 8 ст. 176 КК України та дійшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_8 являється військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, слідчий суддя вважав не доцільним визначати підозрюваному розмір застави відповідно до положень абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою визначити підозрюваному запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а зазначені в клопотанні та ухвалі ризики зроблені виключно на підставі припущень. Наголошує, що під час розгляду клопотання не було доведено необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу як виключного і єдино необхідного заходу для забезпечення кримінального провадження.

Зазначає, що підозрюваний не відмовлявся виконувати свій обов?язок захищати України та виконувати бойові завдання, а просив залишити в частині виконувати інші накази, оскільки за рішенням ВЛК йому рекомендовано диспансерне спостереження лікарем ендокринологом, тому він відмовився їхати в Дніпропетровську область.

Також звертає увагу на те, що підозрюваний визнає вину та щиро кається, а тому відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, має поганий фізичний та психологічний стан через перебування в зоні бойових дій, тому підозрюваний невідкладно потребує лікування.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та визначити підозрюваному розмір застави.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст.196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, колегія суддів дійшла до висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке кваліфікується як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

02.07.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та цього ж дня затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-та кінозйомки, відеозапису від 02.07.2024, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя обґрунтовано врахував дані, які вказують на обґрунтованість підозри, та одночасно врахував, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З вказаними висновками погоджується і колегія суддів, крім того враховує, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії та органу досудового розслідування необхідно провести низку слідчих дій за участю підозрюваного, у зв`язку з чим застосування саме виняткового запобіжного заходу на даній стадії розгляду є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та участі останнього у процесуальних діях.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисту щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу та не визначення застави є необґрунтованими з огляду на наступне.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2585, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчинив правопорушення в умовах воєнного стану, суд апеляційної інстанції підстав для визначення застави не вбачає з огляду на приписи ч. 4 ст. 183 КПК, та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не сприятиме підтриманню належної боєздатності та рівню військової дисципліни Збройних сил України, попередженню нових кримінальних правопорушень як самим підозрюваним, так і іншими військовослужбовцями.

Доводи захисника про те, що підозрюваний не відмовлявся виконувати свій обов?язок захищати України та виконувати бойові завдання, а просив залишити в частині виконувати інші накази, оскільки за рішенням ВЛК йому рекомендовано диспансерне спостереження лікарем ендокринологом, тому він відмовився їхати в Дніпропетровську область, є предметом досудового розслідування, яким здобуваються докази на підтвердження або спростування вини підозрюваного та під час даного апеляційного перегляду не є предметом дослідження. Разом з цим, апеляційним судом установлено, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Що ж стосується доводів про те, що підозрюваний визнає вину та щиро кається, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, має поганий фізичний та психологічний стан через перебування в зоні бойових дій, тому невідкладно потребує лікування, як на підставу можливості відмовити слідчому в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, то вони самі по собі не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду, оскільки не слугували для підозрюваного стримуючим фактором. Окрім того, вказані обставини в даному випадку є недостатніми, з огляду на продовження військової агресії з боку російської федерації щодо України. До того ж, законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту, і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО, а тому підозрюваний не позбавлений можливості отримати медичну допомогу.

Зрештою апеляційні доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4