У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 936/16/24

Провадження № 1-в/936/36/2024

19.11.2024 селищі Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Мукачівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про приведення вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, неповнолітнього, засудженого 04.04.2024 вироком Воловецького районного суду Закарпатської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки та із покладеними на нього обов`язків відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Воловецького районного суду звернувся начальник Мукачівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 із вищезазначеним поданням.

Подання мотивоване, тим що вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 неповнолітній ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі,на підставі ст.ст. 104,75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки та із покладеними на нього обов`язків відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 07.05.2024 року. Зазначений вирок був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 неповнолітній ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Так, неповнолітній ОСОБА_4 своїми протиправними діями викрав чуже майно, за чотирьох епізодів, зокрема: 02.11.2023 останній своїми протиправними діями викрав чуже майно на суму 1561,00 грн; 13.12.2023 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 своїми протиправними діяннями викрали чуже майно, поєднане з проникненням у житло, на суму 2 730,00 грн; 03.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 своїми протиправними діяннями викрали чуже майно на суму 427,00 грн; 04.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 своїми протиправними діяннями викрали чуже майно на суму 583,00 грн.

Проте, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи, що був прийнятий закон про кримінальну відповідальність, яким скасована кримінальна протиправність діяння, що поліпшує становище особи, та цей закон має зворотну дію у часі, то відповідно він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. З урахуванням наведеного, начальник уповноваженого органу з питань пробації просить привести вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Начальник Мукачівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задоволити подання.

Неповнолітній засуджений ОСОБА_4 на виклик суду не з`явився, про час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.5 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно із п.2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Встановлено, що вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 неповнолітній ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.104,75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки та із покладеними на нього обов`язків відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 07.05.2024 року.

Відповідно до вказаного вироку, неповнолітній ОСОБА_4 :

- 02.11.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1561,00 грн.;

- 13.12.2023 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2 730,00 грн.;

- 03.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 427,00 грн.;

- 04.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 583,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX, кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Крім того, щодо декриміналізації крадіжки свою позицію висловив Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду, змінивши рішення судів попередніх інстанцій. Постанова ККС ВС від 22 серпня 2024 року № 567/507/23 (провадження № 51-7110км 23).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 засуджений вироком Воловецького районного суду Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень передбачених за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: за епізодом від 02.11.2023 завдав матеріальну шкоду на суму 1561,00 грн., - тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менша 2684 грн.); за епізодом від 03.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 завдали матеріальну шкоду на суму 427,00 грн.; за епізодом від 04.01.2024 останній діючи спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 завдали матеріальну шкоду на суму 583,00 грн., - тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менша 3028 грн.). - тобто вчинені неповнолітнім ОСОБА_4 діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, виключивши відносно неповнолітнього засудженого посилання на вчинення кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України за вказаних епізодів з мотивувальної частини вироку.

Окрім того, сума матеріальної шкоди яка була заподіяна неповнолітнім засудженим ОСОБА_4 спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 за іншим епізодом зазначеним у вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024, а саме 13.12.2023 на суму 2730,00 грн., перевищує розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вказане діяння не може бути визнане дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання начальника Мукачівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 3, 5, 74 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Мукачівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 02.11.2023 (щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 1561,00 гривень), за епізодом від 03.01.2024 (щодо викрадення неповнолітнім ОСОБА_4 спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 майна потерпілої ОСОБА_8 на суму 427,00 гривень), за епізодом від 04.01.2024 (щодо викрадення неповнолітнім ОСОБА_4 спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 майна потерпілої ОСОБА_9 на суму 583,00 гривень).

Вважати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.04.2024 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 13.12.2023 року (щодо викрадення неповнолітнім ОСОБА_4 спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 , майна потерпілої ОСОБА_7 ), до покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 104, 75 КК України, з встановленням іспитового строку 2 роки, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1