Провадження № 1-кп/369/1934/24
В И Р О К

іменем України

30.07.24 року м. Київ

Києво-Святошинського районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Абдулаєва Акіфа Наміг огли

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000461 від 08.06.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Бучанського району Київської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має середньо-технічну освіту, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

07.06.2024 року близько 18.30 доброволець територіальної оборони член добровольчого формування Боярської міської територіальної громади ОСОБА_5 , проходячи автодорогою Е.1012 сполученням Київ-Боярка, побачив автомобіль «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_2 , власника автівки поряд не було, у зв`язку з чим у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля, за допомогою ключа, який був у замку запалювання, привів у дію двигун та рушив з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 90818,03 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він виявив автівку, чомусь вирішив, що вона покинута, поїхав на ній додому, наступного дня транспортний засіб вилучили та повернули власнику. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерплій ОСОБА_7 участі у розгляді справи не брав, оскільки викрадений автомобіль йому повернуто.

За вказаних обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу.

Отже, за результатами судового провадження дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є добровольцем територіальної оброни, а також те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочинами. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_3 діяння, дані, які характеризують його особу, суд вважає, що за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України достатньо призначити покарання обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, який усвідомив та зрозумів негативні наслідки своєї протиправної поведінки, можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1 та 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі: автомобіль, який повернутий власнику, залишити у його розпорядженні; відеозаписи у матеріалах кримінальної справи; змиви з салону автомобіля, які передані до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ОСОБА_8 на рахунок НОМЕР_3 в КБ «Приватбанк», МФО 305299 (на рахунок НОМЕР_4 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн 92 коп процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою експертизи № 2255 у кримінальному провадженні № 0000461 від 08.06.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_9