УХВАЛА

Іменем України

28.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ «Житомирська установа виправна колонія (№4)» про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барівка Макарівського району Київської області, громадянина України,

встановив:

Адміністрація ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№4)" звернулася з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання засуджений не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду заяви. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим, суд проводить розгляд подання у його відсутність.

Прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 засуджений 13.08.2020 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 75 ч.3, 4, 76 ч.1 п.1, 2, 103, 104 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Київського апеляційного суду від 24.02.2021 вирок від 13.08.2020 в частині призначеного покарання за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України скасовано. Ухвалено новий вирок, яким засуджений за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Вирок набув законної сили: 24.02.2021.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23.02.2022 іспитовий строк скасовано, направлений відбувати покарання в місця позбавлення волі на 3 роки.

Ухвала набула законної сили - 02.03.2022.

Засуджений 24.06.2022 Макарівським районним судом Київської області за ст. 309 ч.1, 162 ч.1, 187 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України на 7 років 06 місяців позбавлення волі. Зарахувано строк попереднього ув`язнення з 22.02.2022 по 22.04.2022.

Вирок набрав законної сили - 25.07.2022.

Початок строку - 24.06.2022. Кінець строку - 24.06.2029.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2020, який частково скасований вироком Київського апеляційного суду від 24.02.2021, ОСОБА_3 засуджений за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 75 ч.3, 4, 76 ч.1 п.1, 2, 103, 104 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив 5 епізодів таємного викрадення чужого майна: 1-й епізод - 05 серпня 2017 року на суму 800 грн, 2-й епізод 23 грудня 2017 року на суму 2732 грн 68 коп, 3-й епізод 28 грудня 2017 року на суму 500 грн, 4-й епізод 29 січня 2018 року -на суму 204 грн, 5-й епізод 07 березня 2018 року на суму 956 грн 97 коп та незакінчений замах на крадіжку 24.08.2017.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 - 1600 грн.

Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 1762 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0, 2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинені засудженим діяння за вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2020, який частково скасований вироком Київського апеляційного суду від 24.02.2021, лише за епізодами таємного викрадення чужого майна 05.08.2017 на суму 800 грн, 28.12.2017 - на суму 500 грн, 29.01.2018 - на суму 204 грн, 07.03.2018 на суму 956 грн 97 коп, на даний час відносяться до адміністративних правопорушень та не можуть вважатися кримінально караними.

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

Подання ДУ «Житомирська установа виправна колонія (№4)» про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженогоОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2020, який частково скасований вироком Київського апеляційного суду від 24.02.2021 відносно ОСОБА_3 привести у відповідність до вимог Закону України Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому на підставі вироку Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2020, який частково скасований вироком Київського апеляційного суду від 24.02.2021, лише за епізодами: 05.08.2017, 28.12.2017, 29.01.2018, 07.03.2018, згідно із ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння та вважати останнього засудженим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.06.2022 за ст.ст. 309 ч.1, 162 ч.1, 187 ч.3, 70 ч.1, 71 ч. 1 КК України до остаточного покарання у виді 7 (семи) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1