МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2719/24
Провадження 1-кс/945/491/24
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

26 листопада 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

встановив:

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2024 року за № 0000432.

02.11.2024 близько 23 години 50 хвилин, водій автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі Н-24 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ " зі сторони с. Благодарівки в напрямку с. Нечаяне, здійснила виїзд на зустрічну смугу для руху, де в подальшому зіткнулась з автопоїздом у складі сидільного тягача Mercedes-Benz 1844 р.н. НОМЕР_2 та напівпричіпа Kogel ВА5070XP, під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 госпіталізовано до ЛШМД.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, прокурор посилається на те, що вилучене майно автопоїзд у складі сидільного тягача Mercedes-Benz 1844 р.н. НОМЕР_2 та напівпричіпа Kogel ВА5070XP, необхідне для подальшого проведення слідчих (процесуальних) дій та судових експертиз, а також має значення речового доказу, і має істотне доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження, як докази, прокурор просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Прокурор у судове засідання не прибув. 26.11.2024 подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, подання підтримує.

Власник майна - ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, без повідомлення причин. 26.11.2024 представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав на електронну адресу суду клопотання про розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Особа, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування - ОСОБА_6 у судове засідання не прибув.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Тимчасове вилучення майна та арешт майна, на підставі п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), є заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 5 статті 237 КПК України передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні встановлено, що 03.11.2024 слідчим СВ МРУП ГУНП України в Миколаївській області було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.11.2024, виявлено та вилучено на майданчик тимчасового утримання ТЗ автомобіль Mercedes-Benz 1844, д.р.н. НОМЕР_2 , з напівпричіпом Kogel ВА5070XP. При цьому, автомобіль Mercedes-Benz 1844, д.р.н. НОМЕР_2 , з напівпричіпом Kogel, ВА5070XP, містить зовнішні пошкодження.

04 листопада 2024 року постановою про визнання речовим доказом автомобіль Mercedes-Benz 1844 д.р.н. НОМЕР_2 з напівпричіпом Kogel ВА5070XP, визнаний речовим доказом та після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій поміщено до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів.

Отже, при розгляді клопотання встановлено, що тимчасово вилучений автомобіль з напівпричепом, під час огляду, є речовим доказом, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, і з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження, а також для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, необхідно здійснити захід забезпечення кримінального провадження арешт, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Суд відкидає доводи адвоката ОСОБА_8 про порушення процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки з опису вкладення до листа на ім`я Миколаївського районного суду Миколаївської області слідує, що клопотання про арешт майна здано на пошту 04.11.2024, а отже в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: автопоїзд у складі сидільного тягача Mercedes-Benz 1844, д. р. н. НОМЕР_2 , та напівпричіпа Kogel ВА5070XP, які на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно, належать ОСОБА_7 , та перебували у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про арешт майна слід виконати шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування таким майном: автопоїздом у складі сидільного тягача Mercedes-Benz 1844, д. р. н. НОМЕР_2 , та напівпричіпа Kogel ВА5070XP, які належать ОСОБА_7 та фактично перебувають у володінні ОСОБА_6 .

Прокурору у кримінальному провадженні № 0000432 проінформувати заінтересованих осіб про арешт майна.

На підставі ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала виконується негайно прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.11.2024