Справа № 698/178/23
Провадження № 1-в/698/34/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області подання начальника Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Черкаській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 29.06.2023 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (П`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (Два) роки, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшло подання начальника Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Черкаській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством щодо ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 вимоги подання підтримала повністю.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечень не висловив.

Засуджений ОСОБА_6 , повідомлений належним чином про час і місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 ч. 1 ст. 537 КПК України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно положень ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX), передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) також установлена адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізувказаних норм закону випливає, що кримінальна відповідальність настає лише у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.06.2023 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (П`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (Два) роки.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК засуджений ОСОБА_6 вчинив 09.01.2023 року шляхом відкриття приміщення гаража, який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , проникнувши в середу приміщення гаража викрав пластикову каністру з вмістом дизельного палива (ДП «Energy») об`ємом 20 літрів, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/ 1096-ТВ від 31.01.2023 року становить 1095 гри 00 коп. Таким чином заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні 00 копійок, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 гривні 00 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886- IX, на момент вчинення гр. ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, розмір вартості викраденого чужого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2684 гривні (1342*2=2684).

Тому, на момент вчинення правопорушення, вартість викраденого гр. ОСОБА_6 у 2023 році була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 гривні, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в час, правопорушення вчинене гр. ОСОБА_6 не підпадає під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За таких обставин положення Закону № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, мають зворотну дію у часі та скасовують кримінальну протиправність таємного викрадення майна вартість якого знаходиться у межах від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вартість викраденого засудженою майна, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX, ч. 1 ст. 5 КК України та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Таким чином вчинене засудженим діяння не є кримінально караним.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного вище суд визнає, що подання органу з питань пробації про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Черкаській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.06.2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1