Справа № 128/4612/23
УХВАЛА

01 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання сторін у кримінальних провадженнях, об`єднаних у одне відомості про які внесені: 16.09.2022 в ЄРДР за №0000507 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень: ОСОБА_20 за ч.1 ст.309, ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_15 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_17 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_14 за ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_21 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_13 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_18 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_19 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_11 за ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_12 за ч.2 ст.307 КК України та 06.11.2023 в ЄРДР за №0000835 за обвинуваченням ОСОБА_16 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.2,3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходяться на розгляді вищевказані кримінальні провадження, об`єднані у одне.

31.10.2024 у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подані ним попередньо до суду письмові клопотання про продовження обвинуваченим: ОСОБА_19 та ОСОБА_18 строку дії застосованого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, які обґрунтував тим, що строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, стікає, однак ті ризики, які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали.

Так, зазначає, що обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , обидва обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_18 на час затримання офіційно працевлаштовані не були; не мали стабільного джерела доходів.

Вважає, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності вищевказані обвинувачені можуть переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому прокурор просить суд продовжити ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_18 у даному судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість підтримав попередньо скероване на адресу суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або під особисте зобов`язання та змінити розмір застави.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу, суду також доповнив, що обвинувачений ОСОБА_18 вину визнає, щиро розкаюється, має постійне місце проживання, сім`ю, а тому просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_10 у даному судовому підтримала подане на електронну адресу суду клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтувала тим, що ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_19 , суд його мотивував тим, що прокурором доведено ризики, передбачені п.1.2,3,4 ч.1 ст,177 КПК України, наявні ризики щодо переховування ОСОБА_19 від слідства та суду, ризики щодо знищення, спотворення та приховування будь - яких речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження та ризики впливу на свідків та експертів. Вважає, що кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами; ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу, але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання обвинуваченого під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів, а ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, при цьому ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою.

Також зазначає, що при продовженні запобіжного заходу мають враховуватись вимоги ст.178 КПК України, так обвинувачений ОСОБА_19 , має постійне місце проживання; його мати - ОСОБА_22 , перебуває у тяжкому стані, оскільки хворіє на злоякісне захворювання , відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 12.02.2024, являться пенсіонером та інвалідом 2 групи, мати потребує догляду свого єдиного сина ОСОБА_19 , який відбув раніше призначене покарання і строк відбування сплинув 25.08.2024.

Вказує, що всі докази слідством вже зібрані, досудове слідство закінчено та триває судовий розгляд, що дає підстави вважати, що ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_19 запобіжного заходу - зменшилися, зокрема: свідками у даному кримінальному провадженні є працівники правоохоронного органу від яких жодного разу не надходили повідомлення про здійснення будь-якого тиску на них. Ризик щодо переховування теж жодним доказом не підтверджено. Доводи сторони обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, про наявність яких зазначено прокурором, не підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами і прокурором; також у них відсутні відомості, які б давали підстави вважати, що з`явилися нові ризики.

Тому просить суд змінити ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з 23 год до 06 год за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_19 також заперечував проти клопотання прокурора про продовження дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав письмове клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволені поданих ним письмових клопотань, заперечуючи проти клопотань сторони захисту, оскільки всі обвинувачені є особами раніше неодноразово судимими, належні висновки для себе не зробили та знову вчинили злочини, тому вважає, що менш суворий запобіжний захід щодо обвинувачених не зможе запобігти вказаним ним ризикам.

Заслухавши клопотання прокурора, захисників та обвинувачених, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого.

Так, судом установлено, що обвинуваченого ОСОБА_18 було засуджено вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 05.02.2019 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України, до міри покарання у виді позбавлення волі, строк відбування покарання за яким закінчувався у квітні 2024 року, у зв`язку із чим ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 письмове клопотання прокурора, задоволено та застосовано, зокрема до обвинуваченого ОСОБА_18 , який обвинувачуються за ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, обвинуваченого ОСОБА_19 було засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2021, до міри покарання у виді позбавлення волі, строк відбування покарання за яким закінчувався у серпні 2024 року, у зв`язку із чим ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.07.2024 письмове клопотання прокурора, задоволено та застосовано, зокрема до обвинуваченого ОСОБА_19 , який обвинувачуються за ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

В жодному випадку запобіжний захід не може розцінюватись, як покарання за вчинене діяння.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачені можуть ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачені: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 раніше судимі, проте відбули покарання повністю, мають постійне місце проживання.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовують тримання ОСОБА_18 та ОСОБА_19 під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені у разі зміни запобіжного заходу, зможуть впливати на свідків, чи ухилитись від суду. За таких обставин, суд, з урахуванням наявності ризику переховування ОСОБА_18 та ОСОБА_19 від суду та незаконного впливу на свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 із запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів за місцем їх проживання, з покладенням на них певних обов`язків, таким чином, задовольнивши частково клопотання сторони захисту та відмовивши в задоволені письмових клопотань прокурора.

Керуючись ст.ст.176, 178, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені письмових клопотань прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , відмовити.

Письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_18 , - задовільнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , а саме по 30 грудня 2024 року, включно.

Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_19 , - задовільнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , а саме по 30 грудня 2024 року, включно.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на обвинувачених: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , такі обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не залишати місце постійного проживання цілодобово без дозволу суду.

4) утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) зі свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду;

Попередити обвинувачених: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченим: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Обвинувачених: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які перебувають в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» звільнити з-під варти, з дня отримання копії даної ухвали суду.

Вважати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 таким, до яких застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Зобов`язати Відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області та Відділ поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області негайно поставити на облік обвинувачених: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , про що письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області в найкоротший термін.

Копії ухвали направити уповноваженим особам: Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1»; Відділенню поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області (вул. Нестерчука, 64, м. Калинівка, Хмільницького району Вінницької області, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області (вул. Київська, 3, м. Вінниця, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), - для виконання.

Копію ухвали також скерувати для відому сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду проголошена 08.11. 2024 о 16.30 годин.

Суддя ОСОБА_23