Справа № 639/8062/24
Провадження № 1-кс/639/1611/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.03.2024 про закриттякримінального провадження № 0000013 від 31.03.2021,

в с т а н о в и в:

04.12.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України звернулася ОСОБА_3 , в якій просила скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.03.2024 про закриттякримінального провадження № 0000013 від 31.03.2021.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилався на те, що оскаржуване рішення слідчого є неправомірним та передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на з`ясування усіх обставин справи та збирання всіх необхідних доказів, що прямо суперечить завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України.

В поданій до суду заяві ОСОБА_3 просила скаргу розглядати без їх участі, підтримавши її вимоги в повному обсязі.

В заяві, поданій до суду слідчим, остання також просила розглядати скаргу за її відсутності.

Дослідивши матеріали судового проваджень, перевіривши доводи скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.03.2024 закрито кримінальне провадження № 0000013 від 31.03.2021.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з дня отримання особою її копії.

Зі змісту постанови від 20.03.2024 вбачається, що відомості до ЄРДР № 0000013 від 31.03.2021 були внесені за заявою ОСОБА_3 , а тому вона має процесуальне право на оскарження вказаної постанови.

При цьому матеріалами справи не спростовуються доводи ОСОБА_3 про отримання нею копії постанови від 20.03.2024 лише після її направлення слідчим згідно супровідного листа від 26.11.2024, а тому, в силу положень ч. 1 ст. 304 КПК України, строки подання скарги ОСОБА_3 не пропущені.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2024, якою було витребувано матеріали кримінального провадження № 0000013 від 31.03.2021, у встановлені строки виконано не було.

Разом з тим, дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги, адже сам зміст постанови, копія якої була додана до скарги, не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

При цьому необхідно відзначити, що відповідно до ч.4 ст.284 КПК України Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має бути закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, прокурора, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась до правоохоронних органів, та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст.91 КПК України).

При цьому постанова про закриття кримінального провадження має містити встановленні у кримінальному провадженні фактичні обставини, які свідчать про відсутність складу (події) кримінального правопорушення, з посиланням на докази, на яких ґрунтуються висновки слідчого, дізнавача, прокурора щодо вказаних фактичних обставин.

З постанови старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.03.2024, якою закрито кримінальне провадження № 0000013 від 31.03.2021, вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ст. 356, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 240 КК України.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий зазначив, що: «З об`єктивної сторони злочин (без зазначення, який саме) може проявлятися в одній з двох форм: 1) порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля; 2) незаконне видобування корисних копалин, крім загальнопоширених. Незаконність видобування, яка є обов`язковою умовою визнання дій особи кримінально караними, означає, що видобування корисних копалин здійснюється без належним чином оформленого дозволу - акту про надання гірничного відводу або з відхиленням від умов, зазначених у цьому документі (наприклад, видобування за межами відведеної ділянки надр або з використанням недозволених для даного родовища методів і засобів видобування корисних копалин). Злочин буде і в тому разі, коли дозвіл є підробленим або простроченим.»

Після цього постанова містить її резолютивну частину про закриття кримінального провадження, без зазначення, на якій з передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України підставі та за ознаками яких кримінальних правопорушень закривається кримінальне провадження.

Отже, в порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 110, ст. 284 КПК України, мотивувальна та резолютивна частини постанови слідчого від 20.03.2024 фактично не містить мотивів прийнятого слідчим рішення, підстав закриття кримінального провадження та висновків щодо ознак яких кримінальних правопорушень закривається кримінальне провадження, хоча, як вказувалось вище, відомості до ЄРДР були внесені за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ст. 356, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 240 КК України.

Наведена форма постанови слідчого від 20.03.2024 також не відповідає принципу правової визначеності та позбавляє можливості її перевірки на предмет обґрунтованості.

Крім того, з постанови не вбачається, що, з метою визначення обставин, які мають бути встановленні (перевірені) під час досудового розслідування, був допитаний заявник або вживались заходи щодо його допиту.

Слідчий суддя під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження не може перебирати на себе функції слідчого, та покладати в обґрунтування свого рішення джерела доказування, які не наведені в оскаржуваній постанові та уточнювати постанову слідчого в частині висновків та мотивів її прийняття.

Інше тлумачення суперечило б принципу поділу влади, закріпленому в ст. 6 Конституції України, та могло б викликати сумніви в безсторонності та неупередженості суду, та порушенні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Отже, судовим розглядом встановлені безумовні підстави для скасування постанови слідчого від 20.03.2024 про закриття кримінального провадження № 0000013 від 31.03.2021, тому вимоги скарги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а постанова слідчого відповідно до п.1 ч.2 ст.307 КПК України - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.03.2024 про закриттякримінального провадження № 0000013 від 31.03.2021 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1