У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників процесу:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України.

24.07.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 .

Вказана заява мотивована тим, що суддею ОСОБА_5 проводиться розгляд судової справи № 707/2375/22, в якій заявник є обвинуваченим. На думку заявника, суддя ОСОБА_5 вчинив ряд порушень його прав, суттєвими з яких є наступні його порушення.

Реалізуючи своє право на справедливий, законноутворений суд, з початку розгляду судової справи ОСОБА_5 , він неодноразово просив його підтвердити свої повноваження судді Черкаського районного суду та правосуб`єктність самого Черкаського районного суду Черкаської області. Проте він категорично і неодноразово відмовляє йому в такому праві - відмовляється підтвердити свої повноваження судді, та ще й звинуватив його у зловживанні такими правами, та погрожував за це фізичним впливом відносно нього.

І до цього часу, на його численні прохання, йому не надано доказів правосуб`єктності Черкаського районного суду Черкаської області та повноваження так званого судді ОСОБА_5 18.06.2024 року, на останньому засіданні так званого суду, ОСОБА_5 змушував його називати його «Ваша честь», однак ч.3 ст.329 КПК дає йому право вибору на звернення до головуючого у справі - «Ваша честь» або «Шановний суд», тому ОСОБА_5 таким чином вимагаючи називати його виключно «Ваша честь», позбавив його права звертатись до головуючого - «Шановний суд». Після чого за усною вказівкою ОСОБА_5 охорона суду, без окремої ухвали про видалення його з зали суду, просто силою виштовхали його з зали суду.

На думку заявника, ОСОБА_5 грубо перевищуючи свої повноваження судді, наказав охороні видалити його з зали без складання ухвали про видалення, а саму ухвалу про видалення склав вже по закінченню судового засідання, чим порушив його право на допит в засіданні особи яка зазначена у справі потерпілим.

Автоматизованою системою документообігу суду 24.07.2024 року визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та того ж дня передано йому дану заяву для розгляду.

Вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 годину 00 хвилин 24.07.2024 року.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що на її думку заява ОСОБА_4 про відвід судді є безпідставною та необґрунтованою та просила відмовити у її задоволенні.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що під час розгляду кримінального провадження відносно нього, ОСОБА_5 не пред`явив йому службове посвідчення та не надав доказів правомірності утворення Черкаського районного суду Черкаської області. Також, він не згоден з процесуальними рішеннями ОСОБА_5 у справі, зокрема й з рішенням про видалення його із зали судового засідання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши доводи заяви про відвід, вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи з положень частин першої та другої статті 80 КПК України, з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами частини четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визнається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

У п.п. 49, 50, 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33942/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, п.п. 126, 127; "Газета «Україна Центр» проти України" (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року, п.п. 28-32; "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09 січня 2013 року, п.п. 104-107; «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року, п. 66.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а, з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку обвинуваченого.

Слід наголосити, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Суд переконаний, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, суд вважає, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені заявником підстави для відводу, суд констатує, що жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про обґрунтованість підстав для задоволення відводу обвинуваченим не надано.

Крім того, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та Законом України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII не передбачено підтвердження повноважень суду та судді у судовому процесі.

Усі інші доводи заяви про відвід зводяться до того, що ОСОБА_4 не згоден з процесуальними рішеннями судді.

Вказані вище обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України, та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді кримінального провадження.

Як уже наголошувалося, особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості, а заява про справжню або можливу упередженість, за виключенням надзвичайних обставин, не є питанням поведінки судді.

Суд зауважує, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Відтак, незгода сторони з ухваленим суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді. Такі заперечення сторона захисту має змогу викласти в апеляційній скарзі на відповідне процесуальне рішення або судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Під час розгляду заяви про відвід суд не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням головуючого судді та аналізувати мотиви прийняття головуючим суддею таких рішень.

Слід зауважити, що сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, змін його складу.

Суд не вбачає жодної обставини, яка давала б підстави для сумніву в об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості судді ОСОБА_5 при розгляді даного кримінального провадження, а тому побоювання заявника щодо небезсторонності судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 не можна вважати об`єктивно виправданими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, учасниками процесу не наведено.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

З огляду на вищевикладене, заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованою, непереконливою та не доведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25 липня 2024 року о 12 год 40 хв.

Суддя: ОСОБА_1