Справа № 461/6249/24
Провадження № 1-кс/461/4907/24
УХВАЛА

про скасування арешту майна

14.08.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

13.08.2024 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому просить скасувати арешт на мобільний телефон марки Iphone 11 ProMax, який був вилучений 19.06.2024 у ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 20.06.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова накладено арешт на вилучений 19.06.2024 в ході невідкладного обшуку службового кабінету №75 КНП «Буська ЦЛР», серед іншого, мобільний телефон марки Iphone 11 ProMax, із сім-карткою оператора «Київстар», який належить ОСОБА_4 . Зазначений телефон він надав добровільно на перше прохання слідчого та повідомив останньому пароль для розблокування, на допиті просив слідчого повернути мобільний телефон, та слідчий усно запевнив, що поверне такий після проведення необхідних слідчих дій. Однак станом на момент звернення до слідчого судді з клопотанням, належне ОСОБА_4 майно не повернуто останньому. З часу вилучення та накладення арешту на мобільний телефон пройшло півтора місяці, що вважає достатньо для проведення його огляду, а тому просить клопотання задоволити.

До судового засідання слідчим ОСОБА_5 подано клопотання в якому повідомив, що з приводу задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечує, просить проводити розгляд клопотання без його участі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, просить таке задоволити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000649, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

21.06.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу у справі №461/5401/24, провадження №1-кс/461/3781/24, якою накладено арешт на майно, вилучене 19.06.2024 в ході невідкладного обшуку службового кабінету №75 КНП «Буська ЦРЛ», зокрема, на мобільний телефон марки Iphone 11 ProMax, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Як вбачається із вищевказаної ухвали, таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98, ч.2 ст.170 КПК України, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягає арешту.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, арешт був накладений 21.06.2024, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з вказаним мобільним телефоном.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання, оскільки обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час перестали існувати, а тому продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження станом на даний час є недоцільним.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23 січня 2024 року (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.06.2024 (справа №461/5401/24, провадження №1-кс/461/3781/24) на мобільний телефон марки Iphone 11 ProMax, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Мобільний телефон марки Iphone 11 ProMax, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 19.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1