Справа №:755/5800/22
Провадження №: 1-в/755/600/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 537, 539 КПК України за клопотанням засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 вересня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду 10.09.2024 року було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Суд, перевіривши виконання вимог ст.ст. 537, 539 КПК України за клопотанням, встановив наступне.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 ОСОБА_2 на підставі ч. 4 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України було засуджено до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вказаний вирок 06.12.2022 року набрав законної сили.

Порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час аналізу автоматизованої системи документообігу суду, встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2024 року ідентичне за змістом клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, було повернуто заявнику, у зв`язку із порушенням територіальної юрисдикції звернення засудженого, всупереч вимогам ст.ст. 537, 539 КПК України.

При цьому, засуджений повторно звернувся з ідентичним клопотанням до Дніпровського районного суду м. Києва, яке ухвалою від 06.09.2024 року було повернуто заявнику та роз`яснено про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Проте, 10.09.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва втретє надійшло ідентичне клопотання засудженого про звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 16.12.2015 року (справа № 5-7149впс15) встановлено, що зміна підсудності розгляду клопотання, поданого в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України процесуальним законом не передбачена, а тому суд, встановивши , що клопотання подане у такому порядку з порушенням територіальної юрисдикції, повинен роз`яснити заявнику право відповідного звернення за місцем відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що поза межами правового регулювання Розділу 8 КПК України знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

У таких випадках КПК рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема, засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).

За таких обставин та у відповідності до положень ст.ст. 537, 539 КПК України суд приходить до висновку про необхідність повернення клопотання особі, яка його подала, оскільки воно подане із порушенням правила територіальної підсудності, регламентованого п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, а також ідентичне раніше вирішеним цим же складом суду, роз`яснивши, що повернення клопотання, не позбавляє права повторного звернення до належного суду.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали про повернення клопотання надіслати особі, яка його подала, разом із клопотанням.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: