г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2546/24
Номер провадження 1-кп/213/252/24
В И Р О К

Іменем України

29 липня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000062 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Дорошівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, одружений, дітей не має, працює водієм навантажувача ПАТ ІнГЗК, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 21:30 годин, перебуваючи на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 маючи кримінально протиправний намір направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень, умисно цілеспрямовано наніс не менше 2 ударів рукою в область обличчя та обличчям об стіну ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, закритого перелому кісток носу, які відповідно до висновку експерта № 770 від 06.05.2024 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб але не більше як три тижні П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена поза розумним сумнівом, оскільки зазначені вище обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, у відповідності до положень ст.ст.381, 382 КПК України, він просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Окрім того, згідно з заявою обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст 125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, суд, зважаючи на положення ч.ч.1,2 ст.382 КПК України, встановив, що органом досудового розслідування об`єктивно та достовірно встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, правильно кваліфікованого за ч. 2 ст 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, працює водієм, із професійно-технічною освітою, неповнолітніх дітей не має, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності не має. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. З огляду на викладене суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді штрафу. Судові витрати, речові докази - відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає. Керуючись ст. ст.368, 370, 371, 373, 374, 381,382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід не обирати. Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1