Справа № 548/130/24
Провадження №1-в/548/58/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , засудженого - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол подання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії Державної установи ''Центр Пробації'' в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 у відповідність до вимог Закону України ''Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів'' від 18.07.2024 стосовно засудженого ОСОБА_6 ,

установив:

начальник Лубенського районного сектору № 4 філії Державної установи ''Центр Пробації'' в Полтавській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 у відповідність до вимог Закону України ''Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів'', № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, стосовно засудженого ОСОБА_6 .

Вказане подання обґрунтовано тим, що на обліку Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ ''Центр пробації'' в Полтавській області перебуває ОСОБА_6 , засуджений вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2684 грн на 2023 рік.

На підставі вказаного, зважаючи на те, що ОСОБА_6 здійснив замах на крадіжку майна вартістю 2310,30 грн, орган пробації, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просив вирішити питання про приведення вироку стосовно ОСОБА_6 у відповідність до закону.

Представник Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ ''Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, подання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12).

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ ''Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів''.

Законом України ''Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів'' № 3886-IX від 18.07.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, зокрема вказано ''Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян''.

З урахуванням вказаних змін, встановленого у 2023 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 2684 гривень.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю один рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили.

Із вказаного вироку вбачається, що вартість майна, замах на крадіжку якого вчинив ОСОБА_6 , становить 2310,30 грн.

Тобто, на момент вчинення кримінального правопорушення, сума завданої потерпілому матеріальної шкоди є меншою, ніж два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році.

А відтак, вчинення ОСОБА_6 замаху на таємного викрадення чужого майна, за що його засуджено вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024, на цей час не може вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за замах на викрадення якого він засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 , усунута законом, суд дійшов висновку, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України його слід звільнити від призначеного вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, статтями 5, 74 КК України, статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

подання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії Державної установи ''Центр Пробації'' в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 12.02.2024 стосовно засудженого ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України ''Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів'' від 18.07.2024, задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вергуни Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, такого, що утриманців, інвалідності не має, звільнити від призначеного покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2024.

Головуючий