Справа № 361/7185/24
Провадження № 1-кп/361/1054/24
У Х В А Л А

02 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальні провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 16 липня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2024 року для розгляду судової справи № 361/7185/24 (провадження № 1-кп/361/1054/24) визначено колегію суддів: головуючу суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2024 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави, яке підтримано прокурором у судовому засіданні.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, проте існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки інкриміновані йому злочини відносяться до особливо тяжких та передбачають покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому для уникнення від можливого покрання останній може переховуватися від суду шляхом виїзду в зону ведення бойових дій або виїзду за державний кордон України для навчання або у відпустку, так як є діючим військовослужбовцем. Також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни або відмови їх від надання показань, що підтверджується тим, що обвинувачений при вчиненні хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень, а саме після затримання здійснював погрози у застосуванні до працівників поліції та інших учасників події фізичного насильства та погроз застосування вогнепальної зброї. Вказане також свідчить про можливість обвинуваченого вчинити інші кримінальні правопорушення.

У клопотанні прокурор зазначив про те, що зухвалість інкримінованих кримінальних правопорушень свідчить про відсутність в обвинуваченого будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність реального покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, враховуючи суспільний резонанс навколо вказаних злочинів, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, в тому числі протиправним шляхом.

На думку прокурора, на даний час заявлені ризики не зменшились. Є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_6 , тому останньому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що прокурор вводить суд в оману, так як він на всі судові засідання в інших судових справах з`являвся, за винятком часу, коли знаходився в зоні бойових дій та не міг фізичної змоги прибути до суду. Вказав, що для суспільства він не може нести загрози, так як під час початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він не залишив місце свого проживання - м. Бровари, навпаки став добровольцем для захисту свого міста, наразі є військовослужбовцем Збройних сил України.

Захисники підтримали думку свого підзахисного.

Зокрема, адвокат ОСОБА_7 просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на необґрунтованість обвинувачення, його формулювання, правильність кваліфікації та вплив обвинувального акту на заявлені прокурором у клопотанні ризики.

Адвокат ОСОБА_8 зазначила, що обвинувачений є військовослужбовцем, має численні нагороди, проте його стан здоров`я не дозволяє наразі утримувати останнього під вартою, так як у нього є перелом правої руки, потребує оперативного втручання, про що надала копію довідку КНП КМКЛ ШМД від 16 серпня 2024 року. Також додала копію відповіді з ДУ Інститу травматології та ортопедії Національної академії медичних наук від 24 вересня 2024 року № 508 на її адвокатських запит, згідно з яким установа не має технічних можливостей для оперативного лікування в стаціонарних умовах цього закладу ОСОБА_6 у зв`язку з великою кількістю важкопоранених бійців та завантаженістю відділення функціональної діагностики та лікарів, які проводять амбулаторний прийом та стаціонарне лікування зазначеної категорії пацієнтів. На її думку, відсутній ризик переховування обвинуваченого, що і було встановлено попереднім складом колегії у цій справі; оскільки цивільні позови не заявлені потерпілими і самі потерпілі за попереднього складу суду просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, тому відсутній ризик впливу на потерпілих та свідків. Крім того, за попереднім складом суду було допитано сім поручителів, які готові були взяти обвинуваченого на поруку, відтак суспільний інтерес у цій справі саме на стороні обвинуваченого. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі розглянути домашній арешт за місцем постійного проживання ОСОБА_6 у м. Бровари або за місцем знаходження військової частини, в якій останній проходить військову службу, або визначити розмір застави.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 03 жовтня 2024 року. Проте в зазначений строк кримінальне провадження в суді не може бути розглянуто, оскільки 02 жовтня 2024 року змінився склад суду, не проведено підготовче судове засідання.

Суд враховує, що на теперішній час є наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 , якому в разі визнання його винним в інкримінованих злочинах загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому останній може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, як і впливати на потерпілих та свідків з метою схилення останніх до відмови від дачі показань у суді або зміни їх показань, як і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Усвідомлення ймовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , та зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі і особливо тяжкого злочину проти життя працівника правоохоронного органу, суд дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

Жодних інших обставин, які б спростовували правомірність подальшого тримання обвинуваченого під вартою судом не встановлено, стороною захисту не доведено.

Відповідно, суд не може визнати обґрунтованими доводи захисників обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності підстав для подальшого тримання останнього під вартою, оскільки вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченим вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_8 про стан здоров`я обвинуваченого, не є такими, що підтверджують неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення», Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Міністерством юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України 10 лютого 2012 року № 239/5/10, врегульовано питання та порядок щодо надання необхідного лікування особам, які перебувають під вартою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у даній конкретній ситуації є виправданим, у зв`язку з чим строк необхідно продовжити на строк 60 днів, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182 184, 194, 197, 314, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 30 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави. Утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 13 год. 55 хв. 04 жовтня 2024 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3