ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/259/24 Справа № 711/5045/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просила застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор». Просила також не визначати розмір застави щодо ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні згідно п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням ним злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.08.2024 року, включно.

Строк застосування обраховується з моменту затримання - 22.06.2024 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави на даній, початковій стадії досудового розслідування, оскільки стаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а життя особи визнано основним законом - Конституцією найвищою цінністю.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, а саме АДРЕСА_1 .

Також просив колегію суддів поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.06.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, що під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, сторона захисту приймав участь в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, в якому здійснювався розгляд справи. В судовому засіданні була проголошена лише резолютивна частин ухвали.

Сторона захисту отримала повний текст відповідної ухвали, з аргументами, лише 04.07.2024 року, що підтверджується копією розписки про отримання відповідної ухвали.

В зв`язку з вищевикладеним просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Щодо доводів про незаконність ухвали слідчого судді, захисник зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд повинен принципово та критично ставитись до доводів прокурора, якими він обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, в мотивувальній частині ухвали зазначив, що за результатами розгляду клопотання встановлено, що надані докази, свідчать про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте, стороною обвинувачення не було доведено жодного ризику, оскільки стороною захисту було спростовано ризик втечі тим, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, веде активний спосіб життя та приймає участь в житті громадян, що підтверджується характеристикою з місця роботи, офіційно працевлаштований, має дружину та неповнолітніх дітей.

Таким чином, з огляду на характер дій підозрюваного, відомостей про його особу, а також з урахуванням повного визнання своєї провини, щирого каяття та сприяння органу досудового розслідування, що відображено у протоколах слідчих (процесуальних) дій за його участю, застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі зможе забезпечити подальшу процесуальну поведінку підозрюваного та належне дотримання ним своїх процесуальних обов`язків.

Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 3 ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, зокрема, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Матеріалами справи підтверджуються доводи скаржника щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, а саме ухвалу слідчого судді від 24.06.2024 року захисник ОСОБА_7 отримав 04.07.2024 року, що підтверджується розпискою про отримання ухвали суду (а.с. 76). Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства , в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Згідно положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

22.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство малолітньої дитини.

В судовому засідання прокурор пояснив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.На даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчиненого ним злочину може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Колегія суддів зазначає, що прокурорами при розгляді справи у суді апеляційної інстанції доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого та його родину, експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України), то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні, оскількистаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Зважаючи на характер та обставини особливо тяжкого злочину, у скоєнні якого у стані алкогольного сп`яніння та з використанням явної фізичної переваги підозрюється ОСОБА_6 , а також об`єкт посягання, а саме - життя та здоров`я людини, а в даному випадку самої уразливої категорії суспільства - дитини, що є найвищими соціальними цінностями, зухвалість, холоднокровність, жорстокість та цинізм при його скоєнні проти малолітньої ОСОБА_9 , а також поведінка підозрюваного після вчинення злочину, спрямована на приховання з метою уникнення кримінальної відповідальності слідів кримінального правопорушення, тіла малолітньої, яке виявлено в шафі власного кабінету за місцем роботи, зникнення з місця події, поведінка після вчиненого кримінального правопорушення, а саме повернення додому та продовження життя в звичному режимі, обґрунтовано свідчать про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без права внесення застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: