ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/4729/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/693/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000523 від 18.04.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда ІІІ групи, не одруженого, який раніше судимим не був, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185 КК України, з призначенням йому покарання:

- за частиною 3 статті 15 частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

- за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_9 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Згідно вироку, ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з указом президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк воєнного стану в Україні, та у подальшому продовжено указами Президента України №259/2022 від 18.04.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 відповідно.

07 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не представилось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: алюмінієву каструлю об`ємом 10 літрів та кришку до неї, вартістю 140 гривень, каструлю із нержавіючої сталі об`ємом 40 літрів, вартістю 750 гривень. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 890,00 грн.

11 квітня 2023 року в період з 16:00 до 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: дриль ручну чорно-червоного кольору, вартістю 100 гривень, пилку по металу вартістю 100 гривень, металеве долото загальною довжиною 24 см вартістю 90 гривень, залізний гайковий ключ загальною довжиною 27 см, вартістю 50 гривень, залізний гайковий ключ загальною довжиною 27 см, вартістю 50 гривень, залізну фомку, довжиною 62 см вартістю 90 гривень, після чого, ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 480,00 грн..

15 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: подовжувач на котушці чорного кольору, довжина шнура якого становить 50 метрів із вмонтованим елементом у вигляді 4 розеток жовтого кольору, вартістю 780 гривень, після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 780,00 грн.

16 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний часу на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вииник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки намагався скоїти крадіжку належного ОСОБА_7 , майна: металевий столярний молоток, довжина якого складає 55 см, вартістю 120 гривень, металевий монтувальний лом, загальною довжиною 60 см, вартістю 200 гривень, металевий будівельний рівень, жовтого кольору, загальна довжиною 60 см, вартістю 150 гривень, молоток рукоятка якого виконана із дерев`яного матеріалу, загальною довжиною 38 см, вартістю 100 гривень, металеві торцеві кліщі, загальною довжиною 24 см, вартістю 90 гривень, стамеску по дереву, загальною довжиною 25 см, вартістю 150 гривень, металеве зубило, загальною довжиною 19 см, вартістю 60 гривень, хрестоподібну викрутку, загальна довжина якої 20 см, вартістю 130 гривень, металевий секатор, довжиною 21 см, вартістю 110 гривень. ОСОБА_9 не виконав усi дiї, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений на мiсцi скоєння злочину ОСОБА_7 .

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений та прокурор подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в поданій апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що не оспорює фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, під час досудового розслідування та судового розгляду беззаперечно визнавав свою вину, вибачився перед потерпілою, щиро розкаявся та сприяв в розкриттю злочинів, на перші виклики з`являвся до слідчого та суду.

Обвинувачений вказує на те, що на вчинення злочину його спіткало складне матеріальне положення, під час досудового розслідування він повернув значну кількість викраденого майна, та фактично наразі сума завданих збитків складає 780 грн., які він намагався відшкодувати потерпілій однак вона відмовилась від їх отримання.

Також апелянт зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи, має позитивну характеристику та багато хронічних захворювань, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, проживає разом з матір`ю та бабусею які є особами похилого віку, постійно допомагає їм по господарству та хатнім справам.

Обвинувачений наголошує, що вказані ним вчинки негативно та болісно вплинули на його родину та завдали великих моральних та емоційних страждань, запевняє, що у подальшому буде правослухняним. Вважає що призначене йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі не співмірне з вчиненим злочином та сумою завданих збитків.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі, яка в подальшому ним була змінена, вирок Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2023 змінити , перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з частини 4 статті 185, частини 3 статті 15, частини 4 статті 185 КК України на частину 1 статті 162 КК України за епізодами вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_7 та призначити йому покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею 162 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує на те, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким крадіжки на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Сума викраденого ОСОБА_9 майна складає за епізодами: від 07.04.2023 - 890 грн., від 11.04.2023 - 480 грн., від 15.04.2023 - 780 грн., за епізодом від 16.04.2023 - 1110 грн., однак, з урахуванням способу вчинення крадіжки, а саме скоєння її з проникненням у житло, то дії останнього необхідно кваліфікувати за частиною 1 статті 162 КК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які частково підтримали подані апеляційні скарги, просили перекваліфікувати дії обвинуваченого на частину 1 статті 162 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким статтю 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за частиною 2 статті 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 гривень, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1342 гривень на 2023 рік, а два неоподаткованих мінімумів (частина 2 статті 51 КУпАП) становить 2684 гривень.

Таким чином, з 09 серпня 2024 року кримінальна відповідальність за скоєння крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривні.

Згідно з сформульованим судом першої інстанції обвинуваченням, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодами: від 07.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, яким потерпілій ОСОБА_7 завдано шкоду на суму 890, 00 грн.; від 11.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, яким потерпілій ОСОБА_7 завдано шкоду на суму 480, 00 грн; від 15.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, яким потерпілій ОСОБА_7 завдано шкоду на суму 780, 00 грн.; 16.04.2023 за частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, яким потерпілій ОСОБА_7 завдано шкоду на суму 1110, 00 грн., а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище або інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану та незакінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у сховище та інше приміщення. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму: за епізодами від: 07.04.2023 890, грн.; від 11.04.2023 480, 00 грн.; від 15.04.2023 780, 00 грн.; 16.04.2023 1110, 00 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_9 майна становила за епізодами від: 07.04.2023 890, грн.; від 11.04.2023 480, 00 грн.; від 15.04.2023 780, 00 грн.; 16.04.2023 1110, 00 грн, тобто є меншою за розміром, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, тому його дії на даний час не утворюють кримінально-караного діяння, передбаченого частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Разом із цим, зважаючи на спосіб вчинення крадіжок за вищезазначеним епізодами, а саме вчинення їх з проникненням до іншого володіння особи, суд апеляційної інстанції вважає доводи прокурора про необхідність кваліфікації вищевказаних дій ОСОБА_9 за частиною 1 статті 162 КК України обґрунтованими, з наступних підстав.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд, відповідно до частини 3 статті 337 КПК України, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З огляду на зміст частини 1 статті 162 КК України, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікації дій за частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_9 за частиною 1 статті 162 КК України, суд апеляційної інстанції виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, не вдаючись до оцінки та/або переоцінки доказів.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не представилось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: алюмінієву каструлю об`ємом 10 літрів та кришку до неї, вартістю 140 гривень, каструлю із нержавіючої сталі об`ємом 40 літрів, вартістю 750 гривень. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 890,00 грн.

11 квітня 2023 року в період з 16:00 до 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: дриль ручну чорно-червоного кольору, вартістю 100 гривень, пилку по металу вартістю 100 гривень, металеве долото загальною довжиною 24 см вартістю 90 гривень, залізний гайковий ключ загальною довжиною 27 см, вартістю 50 гривень, залізний гайковий ключ загальною довжиною 27 см, вартістю 50 гривень, залізну фомку, довжиною 62 см вартістю 90 гривень, після чого, ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 480,00 грн..

15 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний час на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража звідки викрав належне ОСОБА_7 майно: подовжувач на котушці чорного кольору, довжина шнура якого становить 50 метрів із вмонтованим елементом у вигляді 4 розеток жовтого кольору, вартістю 780 гривень, після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 780,00 грн.

16 квітня 2023 року в період з 16:00 по 18:00, більш точний часу на досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 , який проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, проник у середину будівлі гаража, звідки намагався скоїти крадіжку належного ОСОБА_7 , майна: металевий столярний молоток, довжина якого складає 55 см, вартістю 120 гривень, металевий монтувальний лом, загальною довжиною 60 см, вартістю 200 гривень, металевий будівельний рівень, жовтого кольору, загальна довжиною 60 см, вартістю 150 гривень, молоток рукоятка якого виконана із дерев`яного матеріалу, загальною довжиною 38 см, вартістю 100 гривень, металеві торцеві кліщі, загальною довжиною 24 см, вартістю 90 гривень, стамеску по дереву, загальною довжиною 25 см, вартістю 150 гривень, металеве зубило, загальною довжиною 19 см, вартістю 60 гривень, хрестоподібну викрутку, загальна довжина якої 20 см, вартістю 130 гривень, металевий секатор, довжиною 21 см, вартістю 110 гривень. ОСОБА_9 не виконав усi дiї, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений на мiсцi скоєння злочину ОСОБА_7 .

Об`єктивна сторона статті 162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_9 визнав фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення і не заперечував факту проникнення до домоволодіння потерпілої тобто в інше приміщення з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що приміщення, до якого він проник, перебуває у користуванні чужої особи, а тому, враховуючи положення частини 3 статті 337 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з частини 4 статті 185, частини 3 статті 15 частини 4 статті 185 КК України на частину 1 статті 162 КК України, та визнає його винним у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

У пункті 4 частини 1 статті 408 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо це не погіршує становище обвинуваченого.

При призначенні ОСОБА_9 покарання за частиною 1 статті 162 КК України, колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий не був, непрацевлаштований, неодружений, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом: синдром залежності від алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання має позитивну характеристику.

Відповідно до статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд апеляційної інстанції визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, та ступінь його тяжкості, яке відповідно до частини 2 статті 12 КК України є кримінальним проступком, відомостей про особу ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за частиною 1 статті 162 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті.

Враховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою та відшкодував їй завдану моральну шкоду, викрадене майно повернуто потерпілій співробітниками поліції, сплатив процесуальні витрати пов`язані із проведенням експертизи, є інвалідом ІІІ групи, вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1,2 частини 1 статті 76 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме таке покарання буде відповідати меті, визначеній у статті 50 КК України, та, у відповідності до статті 65 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_9 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_9 - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень стосовно потерпілої ОСОБА_7 з частини 4 статті 185, частини 3 статті 15 частини 4 статті 185 КК України на частину 1 статті 162 КК України.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з істовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: