Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 949/1345/24

Провадження № 11-сс/4815/259/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000268 від 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який передано на відповідальне зберігання до складських приміщень, що за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчужувати та розпоряджатися до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що слідчим суддею не було досліджено питання наявності в матеріалах справи будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та причетності автомобіля марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до його вчинення.

Зазначає, що він є учасником бойових дій і під час виконання бойових завдань 21.02.2024 року отримав поранення, тому автомобіль потрібен йому для забезпечення умов проходження лікування та реабілітації від отриманих травм. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.07.2024 року та зобов`язати посадових осіб ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області повернути йому автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року.

Вказує, що розгляд клопотання про арешт майна проводився без його участі, а з копією ухвали він ознайомився 06.08.2024 року.

Згідно вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Відповідно до ч.3 ст.395 КК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З огляду на те, що розгляд клопотання відбувся без участі особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, копію ухвали слідчого судді він отримав 08.08.2024 року (а.с.22), і апеляційна скарга подана на поштове відділення 08.08.2024 року (трек-номер НОМЕР_2 ), то строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням мотивів, наведених апелянтом, пропущений з поважних причин, тому його слід поновити.

До початку апеляційного розгляду представник ОСОБА_7 подав клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги за його відсутності та відсутності ОСОБА_5 .. Зазначає, що він не має можливості на визначений час та дату з`явитися до суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в зоні бойових дій. Просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор, будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд враховуючи, що їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання про накладення арешту та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання місцевим судом дотримано даних вимог закону та перевірено співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000268 від 19 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 липня 2024 року до ВП №1 надійшло повідомлення командира роти ЗБР «Хижак» ОСОБА_8 про те, що в с. Миляч Сарненського району було зупинено автомобіль марки «SKODA SUPERB», в якому виявлено зброю. В ході виїзду на вказане повідомлення було виявлено автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вул. Василевського в с. Миляч Сарненського району. При поверхневому огляді в салоні автомобіля виявлено предмет, схожий на вогнепальну зброю та в багажному відділенні предмети, схожі на корпуси гранат. На місці події знаходився водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився надавати будь-які пояснення щодо виявлених предметів в автомобілі.

19 липня 2024 року в ході проведення огляду місця події, було вилучено автомобіль «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявними у ньому речами.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна правильно встановив про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає вимогам ч.2,3 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Так, постановою від 19.07.2024 року автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки він міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди, зокрема міг використовуватися як засіб для зберігання зброї та боєприпасів, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Зважаючи на ці положення та враховуючи обставини кримінального провадження, попередню правову кваліфікацію за ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів вважає, що такі обмеження у праві користування та розпорядження транспортним засобом ОСОБА_5 є обґрунтованими.

Доводи власника майна щодо відсутності підстав для накладення арешту на його майно у зв`язку з недоведенням його причетності до кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, апеляційний суд наголошує на тому, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційна скарга не містить і колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №№0000268 від 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3