У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

провідного інспектора Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання заступника начальника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18.09.2023 на підставі ст.82 КК України замінено невідбуту частину покарання 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 5 (п`ять) днів на цей же строк виправними роботами з відрахуванням щомісяця в дохід держави 20 % його заробітку, -

У С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Білоцерківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі ст.74 КК України. У поданні зазначено, що на обліку Білоцерківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в місті Києві та Київській області перебуває ОСОБА_6 , засуджений 31.03.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, якими спричинив потерпілим матеріальну шкоду на суму 303,40 грн, 295,17 грн, 615,18 грн, 615,18 грн, 803,83 грн, 896,40 грн, 880 грн, що на даний час вже є «дрібним викраденням», а відтак засуджений підпадає під дію Закону України №3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

Представник Білоцерківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській у судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в судовому засіданні клопотання підтримав та просив звільнити засудженого від покарання.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку з відбуванням виправних робіт, клопотання орган пробації підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З огляду на вказані положення, суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності належним чином повідомленого засудженого.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_6 засуджений вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 31.03.2021 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили 05.05.2021. За вироком суду події відбулись у 2019 році, вартість викраденого майна становить 303,40 грн, 295,17 грн, 615,18 грн, 615,18 грн, 803,83 грн, 2020,36 грн, 3203 грн, 896,40 грн, 3929,92 грн, 880 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2019 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1921 грн.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає клопотання заступника начальника Білоцерківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання засудженого таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме належить звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Разом з тим, клопотання органу пробації в решті вимог задоволенню не підлягає, оскільки вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 було призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України за декількома епізодами злочинів, в тому числі за епізодами, в яких вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 до покарання у цій частині вироку суду.

Оскільки остаточне покарання ОСОБА_6 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 призначено на підставі ч.1 ст.70 КК України з урахуванням покарання, призначеного за ч.2 ст.15 ч. ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, від якого ОСОБА_6 звільняється у зв`язку з усуненням караності діяння, то належить вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки; відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного ОСОБА_6 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 і покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2020, вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника Білоцерківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного ОСОБА_6 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 і покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2020, вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали до відома направити Білоцерківському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області, Білоцерківській окружній прокуратурі Київської області, засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1