Справа № 461/6644/24
Провадження № 1-кс/461/4938/24
УХВАЛА

15.08.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., за участю секретаря судового засідання Басараб Д.Е., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Управління Служби безпеки України у Львівській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

в с т а н о в и в:

14.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить зобов`язати службових осіб слідчого Управління Служби безпеки України у Львівській області, виконати вимоги ст.214 КПК України, а саме внести відомості за повідомленням ОСОБА_1 від 26.07.2024 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно до ч.1 ст.214 КПК України розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що він 26.07.2024 він звернувся до Управління Служби безпеки України у Львівській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 121, 122, 125, 126, 127, 129, 146, 146-1, 147, 149, 162, 182, 187, 255, 256, 257, 260, 296, 353, 355, 356, 357, 358, 364, 365, 366, 367, 372, 442, 447, 426, 111 КК України. Так, Верховною Радою України 09.11.2018 за N 9285 був зареєстрований проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку зі створенням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на базі військових комісаріатів та включено до порядку денного: 2638-VI11 від 06.12.2018, а 05.02.2019 даний проект ВР України не прийнятий. Незважаючи на це в м. Самборі посадовими особами всупереч відсутності законодавчої норми почав діяти Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки під керуванням ОСОБА_2 , до якого включили ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , за мовчазною згодою з начальником Старосамбірського та ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхніми підлеглими (керівниками різних відділень) виконували злочинні накази «про мобілізацію», грубо порушуючи порядок його виконання, з метою отримання грошової винагороди почали реалізовувати свій злочинний план, шляхом грубого порушення закону України. Зокрема, такі особи самовільно присвоювали собі владні повноваження з використанням форменого одягу ЗСУ, займаючись самоправством, викрадали людей, незаконно позбавляючи їх волі захоплювали та тримали невинних під вартою у спеціально відведених приміщеннях Самбірського, Старосамбірського та ІНФОРМАЦІЯ_3 , як заручників, погрожуючи вбивством, застосовуючи катування, шляхом нанесення побоїв, заподіявши сильну фізичну біль примушували потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі. Також згадані службові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 підробляли, складали та вносили до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, використовуючи свої печатки, штампи та бланки, для незаконної мобілізації. Так, керівник четвертого відділення ОСОБА_6 (колишній начальник Самбірського РВП ГУНП у Львівській області м. Самбора), знаючи про кримінальну відповідальність перед законом України з своїми підлеглими підробляли, складали та вносили до офіційних документів завідомо неправдиві відомості. Після звернення до Управління Служби безпеки України у Львівській області йому стало відомо, що його заяву про злочин отримано, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено. У зв`язку з наведеним, просить скаргу задоволити.

15.08.2024 заступником начальника слідчого відділу УСБУ у Львівській області Деркачем А. подано до суду заперечення щодо скарги, в яких просить відмовити у її задоволенні, з огляду на наступне. На розгляді УСБУ у Львівській області перебувала заява ОСОБА_1 щодо можливих порушень, вчинених службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході розгляду вказаної заяви встановлено відсутність будь-яких фактичних даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, і такого, досудове розслідування якого здійснюється слідчими Служби безпеки України. Викладені в заяві факти носять загальний характер та не прикріплені жодними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, з підстав у ній наведених, просив задоволити таку в повному обсязі. Зазначив, що на пошту йому прийшла відповідь з Управління Служби безпеки України у Львівській області, однак таку він ще не отримав. Йому відомо, що Управління Служби безпеки України у Львівській області перенаправило його заяву до Самбірського ВП, однак вважає, що саме Управління Служби безпеки України у Львівській області повинно було внести відомості до ЄРДР за його заявою, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст.111 КК України, не відноситься до підслідності Самбірського ВП.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що така до задоволення не підлягає, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Так, відповідно до пункту 5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч.1 ст.214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Відповідно до частин 1, 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом пункту 4 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що обов`язок доведення підставності заявленої вимоги у даному випадку покладається на скаржника.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому: 1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі за єдиним унікальним номером 761/20985/18); 2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань» (постанова Верховного Суду від 30.09.2021 у справі за єдиним унікальним номером 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги, 26.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до УСБУ у Львівській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 121, 122, 125, 126, 127, 129, 146, 146-1, 147, 149, 162, 182, 187, 255, 256, 257, 260, 296, 353, 355, 356, 357, 358, 364, 365, 366, 367, 372, 442, 447, 426, 111 КК України, у якій просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення колишнім начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , керівником четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , колишнім начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , а також керівниками четвертого та юридичного відділення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , діючими начальниками та їх підлеглими Самбірського та ІНФОРМАЦІЯ_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 КК України.

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , за мовчазною згодою з начальником Старосамбірського та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх підлеглими (керівниками різних відділень) виконували злочинні накази «про мобілізацію», грубо порушуючи порядок його виконання, з метою отримання грошової винагороди, а саме: самовільно присвоювали собі владні повноваження з використанням форменого одягу ЗСУ, займаючись самоправством; викрадали людей, незаконно позбавляючи їх волі, захоплювали та тримали невинних під вартою у спеціально відведених приміщеннях Самбірського, Старосамбірського та ІНФОРМАЦІЯ_3 , як заручників, погрожуючи вбивством, застосовуючи катування, шляхом нанесення побоїв; підробляли, складали та вносили до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, використовуючи свої печатки, штампи та бланки, для незаконної мобілізації; зловживали владою, використовуючи службове становище; перевищували службові повноваження всупереч інтересам держави.

Відповідно до поданих заступником начальника слідчого відділу УСБУ у Львівській області Деркачем А. заперечень встановлено, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 щодо можливих порушень, вчинених службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено відсутність будь-яких фактичних даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а викладені в заяві факти носять загальний характер та не прикріплені жодними доказами.

До матеріалів скарги ОСОБА_1 не долучено будь-яких належних та допустимих доказів того, що з боку колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , керівника четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 , а також керівників четвертого та юридичного відділення, начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 , діючих начальників та їх підлеглих Самбірського та ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно мало місце відповідні кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у скарзі та долучених матеріалах відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень. В ході розгляду скарги не встановлено будь-яких вагомих обставин, існування котрих обґрунтовує необхідність розпочати досудове розслідування за поданою ОСОБА_1 заявою про кримінальні правопорушення. Уповноваженими особами Управління Служби безпеки України у Львівській області, після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, з дотриманням вимог чинного законодавства, перевірено її та встановлено факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником, а відтак правомірно не було внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Із врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Управління Служби безпеки України у Львівській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 19.08.2024.

Слідчий суддя Кротова О.Б.