Справа № 487/9661/23
Провадження № 1-кс/487/4935/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002269 від 08.12.2023 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002269 від 08.12.2023 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та зазначає про наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке йому загрожує; впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших підозрюваних, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаними ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 із визначенням застави у розмірі 242 240 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, погодившись з обставинами, викладеними в повідомленні про підозру.

Захисники підзорюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, вважав, що є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002269 від 08.12.2023 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючи встановлений законом порядок обігу психотропних речовин, незаконно придбав з метою збуту, зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та 08.05.2024, близько 15:09, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , збув шляхом продажу за 1000 грн ОСОБА_7 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/2602-НЗПРАП від 21.05.2024, являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса якої складає 0,3671 г, яку 08.05.2024 в ході огляду ділянки, яка розташована на залізничній дорозі поблизу смт. Зеленівка в м. Херсоні, вилучили працівники поліції.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи встановлений законом порядок обігу психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, повторно, з метою збуту придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 10.09.2024 за вищевказаною адресою.

Також, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, незаконно, у порушення вимог чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України №622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав бойові припаси, а саме: 1) корпус гранати Ф-1, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №135/33102-2024 від 10.09.2024 являється обмежено небезпечним, та підривач УЗРГМ-2, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №134/33102-2024 від 10.09.2024 являється небезпечним; 2) корпус гранати РГН, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №135/33102-2024 від 10.09.2024 являється обмежено небезпечним, та підривач УДЗ, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №134/33102-2024 від 10.09.2024 являється небезпечним; 3)корпус гранати М67, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №135/33102-2024 від 10.09.2024 являється обмежено небезпечним, та підривач М213, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №134/33102-2024 від 10.09.2024 являється небезпечним; 4) корпус гранати GHO, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №135/33102-2024 від 10.09.2024 являється обмежено небезпечним, та підривач AF 11, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності №134/33102-2024 від 10.09.2024 являється небезпечним.

Зазначені бойові припаси ОСОБА_5 незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до моменту їх виявлення та вилучення 10.09.2024 працівниками поліції під час проведення обшуку за вищевказаною адресою.

10.09.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

11.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307. ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені в судовому засіданні, а саме: в протоколі за результатами проведеня негласної слідчої (розшукової) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 від 08.05.2024, в ході якої останній за грошові кошти у сумі 1000 грн збув ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) речовину білого кольору; протоколах огляду від 08.05.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини проведення за його участю негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 ; протоколі за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, -відеоконтроль особи відносно ОСОБА_5 , в ході якої зафіксовано збут 08.05.2024 ОСОБА_5 особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»); висновку есперта від 21.05.2024 №СЕ-19/122-24/2602-НЗПРАП; протоколі за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_5 від 17.06.2024; протоколі проведення обшуку від 10.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_5 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено особливо небезпечні психотропні речовину у вигляді закладок та бойові припаси; протоколах допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які повідомили, що ОСОБА_5 за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , зберігає особливо небезпечні психотропні речовини та фасує їх у вигляді закладок.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а санкцією ч. 1 ст. 263 КК України - на строк від трьох до семи років

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов, слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, один з яких ( ОСОБА_8 ) є співмешканкою підозрюваного, оскільки, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань або їх зміни.

В судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний не працевлаштований, в судовому засдіанні повідомив, що джерелом його доходів є як ремонт мопедів, так і збут психотропних речовин шляхом закладок, чим він займається з періодичністю 1 раз на 3-4 дні, за версією органу досудового розслідування підозрюваний займався збутом особливо небезпечних психотропних речовин з корисливих мотивів, зробивши таку діяльність джерелом прибутку, а тому він може вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

При розгляді даного клопотання, крім наявності вищенаведених ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився в 1984 році, має захворювання - гепатит В, близько одного року вживає наркотики; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який розлучений, має на утриманні сина, 2006 р.н., який проживає з матір`ю в Німеччіні; на даний час підозрюваний проживає в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Підозрюваний не працевлаштований, повідомив, що джерелом його доходу є ремонт мопедів та збут психотропних речовин шляхом закладок; повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не отримував; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

При цьому, слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України, яке завдає шкоди здоров`ю населення, призводячи до поширення наркоманії в українському суспільстві, та, за версією органу досудового розслідування, підозрюваний діяв з корисливих мотивів; крім того, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що ставить під загрозу безпеку населення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя бере до уваги як матеріальний стан підозрюваного, так і обставини підозри: декілька епізодів протиправної поведінки, з корисливих мотивів, що свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного. Отже, застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 08 листопада 2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_11 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого у справі за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1