Справа № 991/8134/24
Провадження 1-кс/991/8808/24
У Х В А Л А

12.09.2024 м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000236,

за участі представника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

1.09.09.2024 представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 під час розгляду слідчим суддею ОСОБА_4 клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - прокурор, САП) ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000236 заявив відвід слідчому судді.

2.Для розгляду заяви відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями цього ж дня було визначено суддю ОСОБА_1 .

3.Заяву про відвід представник у судовому засіданні обґрунтував наявністю обставин, визначених пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

4.Так, представник зазначив, що назване клопотання прокурора надійшло для розгляду слідчому судді 02.09.2024, проте двічі його розгляд відкладався у зв`язку із відповідними клопотаннями детектива.

5.За таких обставин, слідчий суддя ОСОБА_4 не розглянув клопотання прокурора про арешт майна у встановлений у ч. 6 ст. 173 КПК України строк.

6.Цією нормою передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

7.Отож, представник вважає, що оскільки досі слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна, таке підлягає поверненню його власнику.

8.У зв`язку із цим, представник у порядку ст. 303 КПК України 06.09.2024 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

9.Для розгляду цієї скарги, згідно з матеріалами заяви про відвід, було визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .

10.Проте розгляд цієї скарги останній призначив на 11.09.2024, тобто із порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 306 КПК України, відповідно до якої скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

11.Однак, результати розгляду цієї скарги, на переконання представника, є визначальними для розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна.

12.У зв`язку із цим, представник 09.09.2024 заявив клопотання про відкладення розгляду клопотання прокурора для першочергового розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність детектива, у задоволенні якого було відмовлено слідчим суддею.

13.Поряд з цим, розгляд скарги на бездіяльність детектива слідчий суддя 11.09.2024 відклав, з огляду на клопотання детектива про ознайомлення із матеріалами скарги та відкладення судового засідання, не врахувавши, що його участь відповідно до КПК України була необов`язкова.

14.Виходячи з таких обставин, представник стверджує, що слідчий суддя ОСОБА_4 маніпулює розглядом клопотання прокурора про арешт майна та скарги представника на бездіяльність детектива, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна на користь сторони обвинувачення, прагнучи спочатку вирішити клопотання прокурора про арешт майна.

15.Заслухавши представника, дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя відмовляє у задоволенні такої заяви з огляду на таке.

16.Стаття 75 КПК України встановлює перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, до яких належать випадки: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

17.Отже, наведені випадки не пов`язані із можливістю оскарження у такий спосіб рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді.

18.Окремо вважаю за необхідне звернути увагу на критерії визначення неупередженості слідчого судді. Такі не визначаються КПК України, однак сформовані Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

19.Останній у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або, чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

20.Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

21.Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості.

22.Суддею встановлено, що під час розгляду 09.09.2024 слідчим суддею ОСОБА_4 клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000236, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про відкладення розгляду клопотання, мотивуючи необхідністю першочергово, до розгляду питання арешту майна, вирішити скаргу на бездіяльність детектива, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

23.Слід зазначити, що сплив процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не припиняє обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті, а також не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення. Це ж стосується і строку розгляду скарги на бездіяльність детектива, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Окрім того, КПК України не встановлює пріоритету для розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка стосується неповернення тимчасово вилученого майна над вирішенням слідчим суддею клопотання про арешт майна.

24.Поряд з цим, належних доказів особистої зацікавленості слідчого судді ОСОБА_4 у вирішенні клопотання прокурора про арешт майна на користь сторони обвинувачення представник не надав.

25.Ба більше, слідчий суддя у судовому засіданні 09.09.2024 з`ясовував думку представника щодо об`єднання для спільного розгляду клопотання про арешт майна та скарги представника, проте останній вважав це недоцільним.

26.Окрім того, на разі кількість проваджень, що перебувають на розгляді слідчих суддів ВАКС, що підтверджується відкритими даними порталу «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень України, вказує на об`єктивну неможливість розгляду таких у строки визначені КПК України.

27.За таких обставин, на переконання судді, позиція представника щодо відводу слідчого судді ОСОБА_4 зводиться до незгоди із прийнятими ним процесуальними рішеннями.

28.Проте до виправданих побоювань щодо неупередженості судді не може належати незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчого судді. У випадку наявності такої, у ст. 24 КПК України встановлено засаду забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

29.З огляду на зазначене, обставини незгоди з процесуальним рішеннями ОСОБА_4 як слідчого судді підлягають розгляду у межах оскарження у порядку, визначеному ст. 309 КПК України.

30.Отож, виправданих побоювань щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 суддею наразі не встановлено.

31.Оскільки доводи представника зводяться до його незгоди із прийнятим слідчим суддею ОСОБА_4 рішенням, водночас, такі не свідчать про упередженість слідчого судді, його безсторонність презюмується.

32.Позаяк підстави для відводу відсутні, у задоволенні відповідної заяви належить відмовити.

Керуючись статтями 75, 81, 372 КПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1