Справа № 487/2787/23
Провадження № 1-кс/487/5265/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60-ть днів, з утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Клопотання мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що може свідчити те, що санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Враховуючи одержані під час досудового розслідування беззаперечні докази вчинення ним тяжкого злочину, наведене дає достатньо підстав вважати, що підозрюваний розраховує на уникнення кримінальної відповідальності та не бажає настання для себе негативних наслідків у вигляді призначення зазначеного вище покарання. На підтвердження наявності зазначеного ризику також можуть свідчити: факт самовільного залишення місця служби (військової частини), нез`явлення у подальшому на службу; факт відсутності підозрюваного за місцем свого постійного проживання; ігнорування викликів до слідчого. Також наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, у розпорядженні підозрюваного мається військовий квиток, виданий Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо. Цей факт дає підстави вважати, що підозрюваний може сховати або знищити цей документ з метою створення перешкод досудовому розслідуванню у встановленні фактичних обставин проходження ним військової служби, починаючи з моменту призову. Крім того, наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, про що може свідчити факт перебування ОСОБА_4 з 16.06.2014 на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психостимуляторів (амфетамінів та метамфетамінів), згубне вживання». Наведені обставини дають достатньо підстав вважати, що незастосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, суду пояснив, що він був добровольцем, проходив службу на посаді гранатометника. Під час проходження служби у нього почалися проблеми зі здоров`ям, із серцем та лікар сказав, що йому потрібно робити операцію. Лікар надав йому звільнення від служби на 10 днів. Командир вигнав його та сказав, що не відпускають на лікування. Він 6 травня пішов із військової частини, а наступного дня подзвонив і сказав, що не може проходити службу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний проходив службу без проходження влк, хоча мав проблеми із здоров`ям і йому було відмовленні в операції та лікуванні. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив призначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000052 від 23.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

10.05.2022, близько 14:00 год., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця 3 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) та продовжує незаконно перебувати поза його межами, проводячи час на власний розсуд.

14.07.2022 в рамках даного кримінального провадження відносно солдата ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручити в день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування № 157 від 18.05.2022; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями ОСОБА_8 (проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді командира 3 відділення 2 взводу роти охорони), ОСОБА_9 (проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді стрільця-гранатометника), ОСОБА_10 (проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді стрільця 1 відділення 3 взводу роти охорони), які за суттю відповідають показанням свідка ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема, відповідно до вимог ст.ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, повідомлення про підозру направлено адміністрації за місцем роботи вказаного військовослужбовця (місцем служби у РТЦК та СП) та за місцем проживання останнього.

Враховуючи, що всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, а його місцезнаходження не встановлено, наведене свідчить, що він переховується від органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим його оголошено в розшук.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що підозрюваний знаючи свої обов`язки проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, самовільно залишив місце служби з метою ухилитись від військової служби, він може ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, досліджені відомості про особу підозрюваного, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найсуворішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення встановлених ризиків.

Крім того, відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що автоматична відмова в застосуванні застави є несумісною із вимогами п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.104-105 рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan v. Armenia»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

З огляду на це, відповідно до ч.ч.4,5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, наявних ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, особи підозрюваного, який слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на момент розгляду клопотання, становить 60560 грн.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з утриманням його у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 26.11.2024 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 02.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1