УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/10166/24

Провадження № 1-кс/712/4203/24

02 вересня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000793 від 14.06.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000793 від 14.06.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 09 серпня 2024 року старшим дізнавачем сектору дізнання ЧРУП ГУНП в Черкаській ОСОБА_5 було складено повідомлення про завершення досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №000793 від 14.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України. Підставою для закриття досудового розслідування є, на його думку, не надано жодних медичних документації, яка б підтверджувала, що потерпілий скаржився лікарям на біль області шиї ззаду.

Не може погодитись з такими висновками, оскільки проведені не всі слідчі дії, які необхідні для виконання основних завдань кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України. Повнота кримінального провадження не забезпечена, оскільки проведені не всі необхідні та достатні слідчі дії, за для того, щоб мати впевненість у можливості скласти обвинувальний акт. Лише після проведення цих необхідних слідчих дій можна буде вважати слідство повним та неупередженим.

12 серпня 2024 року він подав клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копію висновку СМЕ від 24.10.2023 року де зазначені тілесні ушкодження правої потиличної ділянки.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000793 від 14.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України постановлена старшим дізнавачем сектору дізнання ЧРУП ГУНП в Черкаській ОСОБА_5 від 09.08.2024 року та направити справу до сектору дізнання ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. на проведення слідчих дій.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора саме з допущенням такої бездіяльності, але не з отриманням будь-якого процесуального документу, листа, повідомлення тощо. При цьому у заявника вже після 30 березня 2024 року, тобто після закриття кримінального провадження, були належні та достатні підстави вважати своє право порушеним та звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою. Натомість така скарга ним була подана лише 01 липня 2024 року після збігу строку оскарження.

Частиною першою статті 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи зазначені заявником обставини пропуску процесуальних строків передбачених для подання скарги, слідчий суддя вважає, що строк пропущений з поважних та об`єктивних причин, а тому підлягає поновленню.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження 0000793 від 14.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Відомості до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні були внесені по заяві ОСОБА_3 про те, що 21.10.2023р. близько 21 год. 23 хв. перебуваючи за адресою м.Черкаси, вул.Дашкевича в ресторані "Сервант" ОСОБА_6 спричинив побої, при цьому завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

09 серпня 2024 року постановою старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області кримінальне провадженню № 0000793 від 14.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 09.08.2024 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження дізнавачем всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.

Так, в постанові зазначено, що закрито кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 відсутній склад кримінальног правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. В ході проведення розслідування не здобуто достатній доказів того, що дії ОСОБА_6 ,Є пов`язані з утриманням рукою за шию ОСОБА_3 завдали потерпілому фізичного болю, що є кваліфікуючою ознакою складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Крім того в постанові зазначено, що ОСОБА_3 не надано жодної медичної документації, яка б підтверджувала б, що потерпілий скаржився лікарям 21.10.2023 року на біль в області шиї ззаду.

Аналізуючи вищенаведене, слід зазначити, що внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджененаказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5ст.214 КПК України.

Таким чином, під час внесення відомостей до ЄРДР вказується попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначеннямстатті (частини статті) КК України. Зважаючи на той факт, що відомості (фабула та кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має іншу кваліфікацію.

Протягом досудового розслідування ця попередня кваліфікація може бути змінена слідчим або дізнавачем при встановленні нових обставин у кримінальному провадженні. Зміна кримінально-правової кваліфікації на будь-якій стадії кримінального провадження і з будь-яких підстав може також виражатись у зміні і формули кваліфікації, і формулювання обвинувачення, або ж лише у зміні формулювання обвинувачення.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 28.12.2019 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин справи, на які посилався заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення у співставленні до результатів проведених слідчих дій.

Зокрема, слідчим не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, чи були вчинені неправомірні дії по відношенню до потерпілого, про які він вказав у заяві про вчинення кримінального правопорушення, чи передбачена за вчинення таких дій відповідальність нормами кримінального законодавства, в тому числі чи є підстави для зміни попередньої кваліфікації.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000793 від 14.06.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 06 вересня 2024 року.