Справа № 944/4541/24
Провадження №1-кп/944/1122/24
УХВАЛА

12.11.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2024 року за № 0000469, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , 18 червня 2024 року, близько 20:50 год., керуючи автомобілем марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Тичини поблизу будинку № 8 у напрямку вул. Маковея в межах населеного пункту м. Яворів Яворівського району Львівської області, при проїзді перехрестя вулиць Павла Тичини та Лесі Українки, порушив чинні вимоги ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: р. 1 п. 1.5, р.2 п.2.3(п, д), р. 10 п. 10.11, р.16 п.16.12, які виразилися в тому, що водій, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, не надав переваги у русі транспортному засобу, що здійснював проїзд вказаного перехрестя з права наліво по ходу керованого ОСОБА_4 транспортного засобу, здійснив зіткнення з велосипедом марки «Corso Madmax» під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку, закритий перелом лівої променевої кістки, синці у лобній ділянці та на правому колінному суглобі, садна на правому плечі, кисті, колінних суглобах та на лівому гомілково-ступеневому суглобі, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров?я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 подала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 Кримінального кодексу України (у зв`язку з примиренням з потерпілим), та закриття з цих підстав кримінального провадження, посилаючись на те, що обвинувачений примирився з потерпілим і повністю відшкодував заподіяну йому шкоду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 Кримінального кодексу України у зв`язку з його примиренням із потерпілим та закриття з цієї підстави кримінального провадження. Зазначив, що в даному випадку наявні всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені вказаною нормою, а саме обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим і повністю відшкодував заподіяну йому шкоду. Крім того, прокурор надав суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, інформацію про те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження відносно нього, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердив, що примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуально гокодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до нетяжкого злочину і такий злочин є необережним. У вчиненому щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду та примирився з останнім, що підтверджується відповідним клопотаннями потерпілого, зміст якого описано вище. Також на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, прокурор надав суду: копії постанов слідчого Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, якими визнано речовими доказами: автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; велосипед марки «Corso Madmax»; два цифрових носія інформації формату DVD-R.

Ухвалами слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед марки «Corso Madmax».

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року задоволено частково клопотання представника володільця майна ТзОВ «Явір-Інвест.», скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року на автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування та передано його на відповідальне зберігання ТзОВ «Явір-Інвест.».

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року, на речові докази, а саме автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед марки «Corso Madmax».

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Таким чином, речовий доказ автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід залишити у власності ТзОВ «Явір-Інвест.», а речовий доказ велосипед марки «Corso Madmax» повернути власнику ОСОБА_6 .

Речові докази - два цифрових носія інформації формату DVD-R, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати в загальному розмірі 28398 грн 00 коп на проведення судових експертиз, що підтверджується відповідним довідками Львівського НДЕКЦ МВС України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття, кримінального провадження на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з нереабілітуючих підстава і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 342/1560/20.

Отже з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 22 718, 40 грн.

Крім того, в межах кримінального провадження ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 подала цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Оскільки суд звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження, тому цивільний позов про відшкодування майнової шкоди слід залишити без розгляду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 284 286, 314, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України,ст. 46 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України - у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2024 року за № 0000469, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року на автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року на велосипед марки «Corso Madmax».

Речовий доказ - автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити Товариству з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.».

Речовий доказ - велосипед марки «Corso Madmax» повернути ОСОБА_6 .

Речові докази - два цифрових носія інформації формату DVD-R, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз в сумі 22 718 (двадцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 40 копійкок.

Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1