Номер провадження:1-кс/521/3091/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що 03.10.2024 року до чергової частини відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просить вжити заходів до невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 , який 10.09.2024 у період часу з 14:00 годин по 15:00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом, під приводом дзвінка, заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Redmi Note 11 Pro+ 5G», з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Сума завданого збитку встановлюється.
Проведення досудового розслідування доручено слідчому СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3
08.10.2024 року у проміжок часу з 13 год 15 хв по 13 год 21 хв, у приміщенні відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23В, свідок ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 Pro+ 5G», темно-сірого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , об`єм пам`яті 256 ГБ.
Слідчим 08.10.2024 року вищевказаний телефон визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Враховуючи те, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно є доказом вчиненого злочину, щодо якого необхідно призначити відповідну експертизу, у зв`язку з тим, що вказані предмети видано добровільно, у разі не накладення на нього арешту воно може бути повернуто особі, у якої воно вилучено. У зв`язку з цим, існує ризик, що при поверненні цього майна воно буде приховано, знищене, пошкоджене, втрачено, використано ще раз, перетворено чи передано іншій особі, що унеможливить встановлення об`єктивної істини за кримінальним провадженням.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, проведення ряду відповідних судових експертиз, які зможуть підтвердити чи спростувати обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Постановою слідчого від 08.10.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, відповідно до змісту якої, зазначив, що його повідомлено про час та дату розгляду клопотання, просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності та задовольнити клопотання.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Щодо вирішення питання про передачу на відповідальне зберігання вилученого майна, під час досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді та вирішується слідчим, прокурором, оскільки розгляд цього питання відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слыдчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 08.10.2024 року у приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23В, яке добровільно видав свідок ОСОБА_7 : мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 Pro+ 5G», темно-сірого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , об`єм пам`яті 256 ГБ.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1