печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у нерозгляді заяви від 10.07.2024 у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві, у порядку статей 55, 220 КПК України, яка полягає у нерозгляді заяви від 10.07.2024 про визнання ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024.

У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024 розглянути заяву від 10.07.2024 у порядку, встановленому статтями 55, 220 КПК України, та повідомити останнього про результати її розгляду.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 направив засобами поштового зв`язку до ТУ ДБР у м. Києві заяву від 10.07.2024 про визнання його в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024, яку залишено органом досудового розслідування без відповідного реагування.

У судове засіданні особа, яка подала скаргу не з`явилась, про час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно з частиною четвертої статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим постановити рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024.

11.07.2024 ОСОБА_4 направив засобами поштового зв`язку до ТУ ДБР у м. Києві заяву від 10.07.2024 про визнання його в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024, яку отримано останнім 15.07.2024.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений статтею 220 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 220 КПК України передбачено, що розгляд під час досудового розслідування клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Водночас вимоги визначені частиною п`ятою статті 55, частиною другою статті 220 КПК України дотриманні слідчим не були, тому доходжу висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень статей 55, 220 КПК України, а саме невчинення належних дій щодо розгляду клопотань та заяв.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів (постанови слідчого) про вирішення особою, якій доручено проведення досудового розслідування, поданої заяви від 10.07.2024.

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, оскільки слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо строків розгляду заяви, у зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024 розглянути заяву ОСОБА_4 від 10.07.2024 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024 відповідно до вимог статей 55, 220 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 24, 26, 55, 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024, розглянути заяву ОСОБА_4 від 10.07.2024 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000364 від 25.04.2024 у порядку визначеному статтями 55, 220 КПК України, прийняти вмотивоване рішення, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1