ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1026/24

Провадження № 1-кп/568/94/24

05 листопада 2024 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000145 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бугаївка Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, працюючого різноробочим Сестрятинського старостату Радивилівської міської ради, не одруженого, на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб не має, не депутата, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 19 червня 2024року близько 18 години, перебуваючи поблизу ставка в с.Баранне Крупецької територіальної громади Дубенського району Рівненської області, в кишені шортів, що належать ОСОБА_6 , виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , яка є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку В цей час у ОСОБА_3 виник корисливий умисел на заволодіння вказаною банківською карткою. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вказану банківську картку та покинув місце події.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Окрім того, 19 червня 2024 року близько 18 годин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу ставка в с.Баранне Крупецької територіальної громади Дубенського району Рівненської області, в кишені шортів, що належать ОСОБА_6 , виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 11 червня 2009 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_6 , який є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує та посвічує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана уповноваженою особою з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити та у нього виник умисел на його викрадення. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вищевказаний паспорт та покинув місце події.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці, вчинив крадіжку банківської картки та паспорта, належних ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 , тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому прокурор просив урахувати відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, але наявність обставин, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння паспортом.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до кримінальних проступків, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України є особою, яка немає судимості.

Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України у кримінальному проваджені не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за частинами 1, 3 ст.357 КК України у виді штрафу.

Із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) гривень,

- за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 11.06.2009 року на ім`я ОСОБА_6 , що знаходиться на його відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останнього;

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , що знаходиться на його відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1