печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.01.2024 року щодо неповернення транспортного засобу, а саме: автомобіль марки «Audi» моделі «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, чорного кольору, VIN - НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 та було вилучено під час затримання останнього.

Свої вимоги особа, яка звернулася зі скаргою обґрунтовує тим, що арешт на вказаний транспортний засіб у передбаченому КПК України порядку не накладено, тому просить повернути належному володільцю вказане майно.

Особа, яка звернулася зі скаргою про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 08.01.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим особа, яка звернулася зі скаргою зазначає, що арешт на вилучене майно під час проведення обшуку накладено не було, однак жодних даних на підтвердження вказаних фактів слідчому судді надано не було.

Таким чином, з огляду на наведене скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.01.2024 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 233, 234, 236, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.01.2024 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1