КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7197/24
Провадження № 1-кп/552/1022/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000943 від 29.09.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 06.04.2023 р. Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.09.2024 р. Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.09.2024 р. у справі № 552/6092/22, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини PVP без мети збуту) і призначено йому покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Попри це, 28.09.2024 р., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу вул. Заводська обабіч дороги в м. Полтаві, знайшов на землі прозорий полімерний зіп-пакет, із кристалічною речовиною білого кольору - особливо небезпечна психотропною речовиною, обіг якої заборонено, РVР, масою 0, 287 г.

Усвідомлюючи, як особа, яка має досвід вживання психотропних речовин, суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підібрав зазначений полімерний пакет та, вивчивши й ідентифікувавши його вміст, поклав до лівої кишені своєї куртки з метою набуття особливо небезпечної психотропної речовини для подальшого особистого споживання.

Надалі близько 17 год. 50 хв. того ж дня, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 та зберігаючи шляхом прихованого носіння у лівій кишені своєї куртки, набутий РVР без мети збуту, для особистого вживання, ОСОБА_4 був зупинений з метою перевірки документів дільничним офіцером поліції ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , якому в ході подальшого опитування й поверхневої перевірки повідомив про наявність у нього відповідної психотропної речовини.

У зв`язку з викладеним на місце події було викликано слідчо-оперативну групу на чолі із слідчою СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , якою із 18 год. 54 хв. до 19 год. 06 хв. того ж дня вилучено виданий ОСОБА_4 прозорий зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, РVР, масою 0,287 г.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевняє, що зробив висновки і більше такого вчиняти ніколи не буде.

Прокурор та обвинувачений вважали за доцільне розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, щ,о якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора і обвинуваченого, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, його молодий вік, беручи до увагу думку прокурора, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Разом із тим, при обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є не тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням. Остаточне покарання слід призначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 17.09.2024, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 2 387,70 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1