Номер провадження: 11-сс/813/1186/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2024, якою в межах к/п № 0000452 від 03.04.2024 відносно:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, розлученої, з вищою освітою, працюючої на посаді начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській обл., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436 КК України, відмовлено у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 , в рамках к/п № 0000452 від 03.04.2024 про відсторонення ОСОБА_8 від посади начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській обл.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено наявності необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, до клопотання не було долучено будь-яких відомостей, які б могли свідчити про існування вказаних в клопотанні ризиків, а також не доведено існування негативних наслідків у разі незастосування вказаного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, з таких підстав:

- слідчим суддею не враховано, що викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 436-2 КК України в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення доказами і під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення і якій обґрунтовано пред`явлено підозру;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що такий захід забезпечення необхідний для припинення кримінального правопорушення, запобігання протиправній поведінці підозрюваної ОСОБА_8 , яка перебуваючи на посаді начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській обл., з метою уникнення відповідальності може перешкоджати повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню, зокрема, знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків, яких ще не допитано, всі вони є працівниками Ізмаїльського відділу ГУДМС України в Одеській обл., а тому заборона у спілкуванні з ними об`єктивно діяти не буде, так як в силу специфіки роботи підозрювана буде надавати вказівки своїм підлеглим, тим самим тиснути на них щодо зміни показів як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду провадження, мотивуючи звільненням цих свідків з роботи;

- відсторонення ОСОБА_8 від посади відповідає засадам розумності та пропорційності, є ефективним, адекватним та стримуючим заходом та не суперечить Конституції України і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а інший захід не зможе запобігти належному виконання нею обов`язків, передбачених КПК щодо спілкування зі свідками в силу займаної нею посади.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та тимчасово відсторонити підозрювану ОСОБА_8 від посади начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, яку вона займає відповідно до наказу начальника ГУ ДМС України в Одеській обл. № 479-к від 05.10.2021, строком на два місяці.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість захисник ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_8 заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК, відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою забезпечення дієвості провадження.

Водночас, ч. 1 ст. 154 КПК України визначено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог ст. 158 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

На думку апеляційного суду, під час розгляду клопотання та ухвалені рішення про відмову у відстороненні підозрюваної ОСОБА_8 від посади, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не були.

Відповідно до пред`явленої ОСОБА_8 підозри, остання підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.436-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинене службовою особою.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до зазначеної практики ЄСПЛ вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого відносно існування ризиків протиправного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню.

Існування вказаних ризиків обумовлене тими обставинами, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на посаді начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській обл., з метою уникнення відповідальності може перешкоджати повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню, зокрема незаконними засобами впливати на свідків, які є працівниками органу, у якому вона займає керівну посаду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд враховує суть пред`явленої підозри, яка свідчить про те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, в той час, коли на всій території України введено воєнний стан, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність такого правопорушення, яке вчинено ймовірно нею як керівником державного органу, тому подальше її перебування на займаній посаді може сприяти зміцненню її авторитету, утворенню у оточуючих оманливого уявлення щодо стану та перспектив розслідування цього кримінального провадження, що в свою чергу утворює передумови для здійснення незаконних дій щодо впливу на свідків, які є співробітниками Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській обл., та іншим чином протиправно перешкоджати досудовому розслідуванню.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, тимчасове відсторонення підозрюваної ОСОБА_8 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним для встановлення істини у кримінальному провадженні і застосовується з метою запобігти спробам останньої протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Водночас, відсторонення від посади має тимчасовий характер та не порушує конституційне право особи на працю і можливі негативні наслідки відсторонення від посади ОСОБА_8 як посадової особи органу державної влади не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у цьому кримінальному провадження.

Отже, доводи сторони захисту, про безпідставність клопотання прокурора про відсторонення підозрюваної ОСОБА_8 від посади, з посиланням на те, що клопотання прокурора належно не обґрунтоване, є безпідставними.

Водночас, в клопотанні прокурора ставиться питання про відсторонення підозрюваної ОСОБА_8 від посади строком на два місяці, в той час як відповідно до положень ст.ст. 132, 154 КПК України здійснити відсторонення від посади під час досудового розслідування можливо лише в межах двомісячного строку. Такий строк не може становити більше ніж строк досудового розслідування, який закінчується 19.08.2024.

Відтак, на переконання колегії суддів підозрювана ОСОБА_8 підлягає відстороненню від посади начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, в межах строку досудового розслідування строком до 19.08.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частина 1 ст. 412 передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та відсторонення підозрюваної ОСОБА_8 від посади начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, в межах строку досудовогорозслідування строком до 19.08.2024.

Керуючись ст.ст. 24, 154, 157, 177, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2024 про відмову у застосуванні відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого в ОВС 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 , про відсторонення від посади підозрюваної ОСОБА_8 у к/п № 0000452 від 03.04.2024 строком на два місяці задовольнити частково.

Відсторонити підозрювану ОСОБА_8 від посади начальника Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, в межах строку досудового розслідування строком до 19.08.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4