Справа №639/5114/24
Провадження №1-в/639/352/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, засудженого останній раз:

-28.08.2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили подання розглядати без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Отже, при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 останній раз засуджено 28.08.2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 18.05.2018 року, кінець строку відбування покарання 18.05.2025 року.

На момент розгляду подання 28.08.2024 року засуджений відбув 6 років 3 місяці 10 днів, лишилось 8 місяців 20 днів.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 прибув до ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - 04.10.2018 року. Стягнень та заохочень не мав. Працевлаштований днювальним відділення. До праці ставиться сумлінно, до майна установи і предметів праці - дбайливо. Приймає активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах споруд установи, що було зруйновано внаслідок авіаційного удару 05.03.2022 року під час військового вторгнення РФ на територію України. Під час перебування в місцях позбавлення волі режим тримання не порушував, стягнень не мав. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 10 (десять) разів заохочувався адміністрацією установи. На заходи виховного характеру реагує позитивно. За характером спокійний, має охайний вигляд. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Подолання алкогольної залежності», «Підготовка до звільнення». З представниками установи ввічливий, сумлінно виконує їхні вимоги. Зв`язок з рідними підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки, передачі. Позову не має. Вину у скоєному злочині визнає повністю.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства як середній.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання останній має 10 заохочень, стягнень не мав, працевлаштований, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2018 року на невідбуту частину 8 місяців 20 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1