Справа № 206/3789/24
Провадження № 1-кп/206/234/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 21 червня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Макіївка Донецької області, громадянки України, маючої середню освіту, працює фізичною особою - підприємцем « ОСОБА_3 », незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2024 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебувала біля будинку АДРЕСА_3 , де розмовляла з раніше малознайомим ОСОБА_6 . Під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у тому ж місці та в той же час, знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_6 , наблизилася до потерпілого та застосовуючи фізичну силу, нанесла два удари невстановленим в ході досудового розслідування предметом схожим на дерев`яну скалку, який тримала в правій руці, по лівій руці ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді: двох синців на задній (розгинальній) поверхні лівого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції суглобу між проксимальною фалангою 4-го пальця та 4-ї п`ясної кістки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що ввечорі 16 червня 2024 року вона поїхала на роботу для того, щоб видати співробітникам зарплату. Під`їхавши до роботи вона припаркувала свій автомобіль на майданчику, на якому ще залишалось багато місць для паркування інших автомобілів та пішла до цеху де спілкувалась зі співробітниками. Через деякий час, вони разом із ОСОБА_8 (свідок ОСОБА_9 ) вийшли на вулицю. В цей час з боку майданчику до них прямував ОСОБА_6 , який проходячи повз штовхнув її. ОСОБА_6 своїм автомобілем заблокував проїзд її автомобіля, але при цьому ніяких речей він не переносив та пішов до під`їзду своєї квартири. Оскільки вона залишила увімкненою вдома плиту для стерилізації огірків, поспішаючи додому, вона почала нервувати та гучно його кликати і вдарила по колесу, щоб він спустився та прибрав свій автомобіль, щоб вона могла поїхати. Приблизно через 10 хвилин він спустився до автомобіля та вона його запитала, навіщо він заблокував їй проїзд, якщо поруч є інші місця, але ОСОБА_6 не сподобалось, що на його місці стояв іншій автомобіль. Вона йому повідомила, що цей автомобіль належить Збройним Силам України і його пригнали на СТО до чоловіка, яке розташоване поруч з її цехом пекарні, а ключів від нього вони не мають. ОСОБА_6 все одно відмовився прибирати свій автомобіль і ця суперечка тривала близько 5 хвилин. Після чого вона не витримала та замахнулась на ОСОБА_6 порожньою сумкою, а ОСОБА_10 (свідок ОСОБА_11 ) та ОСОБА_8 (свідок ОСОБА_9 ) її притримували. Вона почала дуже нервувати та задихатись, а тому зайшла до цеху попити води та прийняти пігулки. Після цього, вона взяла з цеху скалку та шпатель для тіста, які були необхідні їй для роботи вдома та повернулась на вулицю. Побачивши, що ОСОБА_6 так і не від`їхав, конфлікт між ними продовжився. Вона замахувалась на ОСОБА_6 скалкою та казала щоб він відігнав свій автомобіль, а той в свою чергу відстрибував та в якусь мить кинувся на неї і вона його вдарила по руці. Після цього приїхав її чоловік (свідок ОСОБА_12 ) і ОСОБА_6 прибрав свій автомобіль та на тому конфлікт закінчився. Обвинувачена ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_6 заважає пекарня та СТО, через що він хоче їх звідти вижити та постійно провокує виникнення різних конфліктів, хоча іншим мешканцям будинку вони не заважають. Після конфлікту вона намагалась примиритись з ОСОБА_6 та попросила у нього вибачення, але він не забажав примирятися. Цивільний позов визнає частково, виключно в частині стягнення суми за оплату послуг бюро СМЕ ОКЗ у розмірі 249,45 гривень, а в частині відшкодування завданої кримінальним правопорушення моральної шкоди позов не визнала, оскільки ОСОБА_6 не зазнавав моральних страждань, безпосередньо після конфлікту нормально себе почував під час спілкування з працівниками поліції, тривалий час вдома не сидів, катався на велосипеді з дітьми та відпочивав, як завжди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . На першому поверсі будинку свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_3 , а саме тримає булочну, а також СТО. 16 червня 2024 року близько 18-19 години вечора він на автомобілі під`їхав до будинку, в якому проживає, з боку вулиці ОСОБА_13 , оскільки йому необхідно було перенести сумки з автомобіля до квартири. Він припаркував свій автомобіль максимально близько до будинку біля автомобіля ОСОБА_3 , оскільки іншої можливості не було, бо всі місця для паркування були зайняті іншими автомобілями, а ходити та з`ясовувати кому належать ці автомобілі для того, щоб їх перепаркували - він не збирався. Одне з місць для паркування на подвір`ї будинку, на якому він завжди ставить свій автомобіль, також було зайняте. Він почав переносити сумки з автомобіля до квартири, а коли спустився, то побачив, що на його автомобілі працює сигналізація, а ОСОБА_3 перебуває поруч із ним і свариться. Він зробив зауваження ОСОБА_3 з приводу того, щоб інші автомобілі паркувались не перешкоджаючи проїзду автомобілям мешканців будинку, на що вона в свою чергу почала висловлюватися в його бік нецензурною лайкою та напала на нього і почала бити сумкою намагаючись вдарити по обличчю. Він захищався та прикривався руками, але вона вдарила його по рукам сумкою. Через якусь мить, ОСОБА_14 взяла скалку (звідки саме, пояснити не може) та намагалась вдарити нею його по голові, а він захищався руками на які прийшлось 3-4 удари. Під час нанесення ОСОБА_3 ударів він просив її зупинитись, а також її намагались зупинити її ж співробітники. Після цього, ОСОБА_3 взяла ніж та намагалась порізати колеса на його автомобілі, але її також зупинили. Коли приїхав її співмешканець, він також погрожував, штовхав та ображав його. ОСОБА_6 також пояснив, що конфлікт між ним та ОСОБА_3 триває вже чотири роки, основними причинами якого є те, що через діяльність ОСОБА_3 випікання булочок, відчувається неприємний запах у будинку, а також співробітники булочної впродовж дня курять на подвір`ї будинку. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що його моральні страждання зумовлені переживанням за його сім`ю, а коли він прийшов додому побитим, його побачили малолітні діти та перелякалися, плакали та припинили самі виходити на вулицю гуляти. Через завдані йому тілесні ушкодження він пролежав два дні вдома та в нього паморочилась голова і він не міг працювати 5-6 днів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що проживає по АДРЕСА_3 , а вікна її кухні виходять на СТО. 16 червня 2024 року близько 19-00 год. вона зайшла на кухню та почула розмову на підвищених тонах на вулиці. Вона увімкнула свій мобільний телефон та залишила його знімати на вікні, а сама продовжила займатися домашніми справами, безпосередньо не спостерігаючи за подіями. Потерплий ОСОБА_6 є її сусідом та постійно припарковує свій автомобіль на одному й тому самому місці для паркування, яке на той момент вже декілька днів було зайнято іншим автомобілем, який невідомо кому належить. З чого саме розпочався конфлікт між обвинуваченою та потерпілим їй невідомо, однак вважає, що причиною стало те, що ОСОБА_6 припаркував автомобіль таким чином, що заблокував виїзд автомобіля обвинуваченої. Припаркувати автомобіль іншим чином, ОСОБА_6 не міг, оскільки в такому випадку він би мав залишити його посеред дороги. Пояснила, що особисто з ОСОБА_3 не знайома, проте їй відомо, що остання є власницею пекарні, яка розташована на першому поверсі будинку та вона з нею спілкувалась через те, що сама кілька разів не могла виїхати з подвір`я через інші автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_6 є його сином та вони разом проживають у будинку 3 по вулиці Електричній. В будинку також розташована СТО та пекарня. Точної дати не пам`ятає, але припускає, що це могло відбуватись після обіду 16 червня 2024 року, коли він почув шум під вікнами. Він підійшов до вікна та побачив, як ОСОБА_3 вискочила із ножем та попрямувала до його сина. В цей момент він вирішив зробити відеозапис на мобільний телефон, але поки здійснював налаштування на телефоні, ніж кудись подівся. ОСОБА_3 тримала в руках скалку та нападала на його сина, кілька разів вдаривши його по рукам, оскільки він прикривав ними голову, а також замахувалась на нього сумкою. Вказані події тривали приблизно 10-15 хвилин. Конфлікт між обвинуваченою та потерпілим ймовірно виник через те, що його син під`їхав до будинку та хотів розвантажити речі з автомобіля, проте під будинком не було вільного місця, через що він припаркував свій автомобіль таким чином, що перекрив виїзд автомобілю, який належить ОСОБА_3 . На місці, де він постійно припарковує свій автомобіль, вже кілька днів стояв інший автомобіль одного з клієнтів СТО. Також пояснив, що в нього особисто конфліктів з ОСОБА_3 ніколи не виникало, а в його сина є конфлікт з нею через те, що автомобілі які приїжджають до пекарні та СТО паркуються на прибудинковій території, через що мешканці будинку вимушені під них підлаштовуватись, на зауваження з цього приводу вони реагують висловлюванням образ в їх бік. Вказав, що СТО та пекарня заважають мешканцям будинку, оскільки вони працюють з 7-8 години ранку до 19 години вечора, через СТО відчувається запах гару від автомобілів, його співробітники гучно висловлюються нецензурною лайкою, через пекарню також відчувається неприємний запах у будинку, а співробітники пекарні постійно виходять курити на подвір`ї будинку. Через вказані обставини він особисто має неприязне ставлення до вказаної пекарні та СТО. Додатково пояснив, що здійснювати відеозапис конфлікту його ніхто не просив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він проходить навчання на СТО, яке належить ОСОБА_17 чоловіку ОСОБА_3 16 червня 2024 року близько 19 години, коли він закінчував роботу, то почув гучну розмову та вийшов на двір, де побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які конфліктували через місце для паркування. ОСОБА_6 своїм автомобілем заблокував виїзд автомобіля ОСОБА_3 , яка просила його прибрати свій автомобіль, на що останній вимагав прибрати автомобіль, який стояв на його місці. Він разом з ОСОБА_3 повідомили ОСОБА_6 , що в них немає ключів від даного автомобіля і що він належить Збройним Силам України, а тому вони не можуть його перепаркувати, на що він не реагував та сказав, що йому все одно. ОСОБА_3 почала сильно нервувати та замахувалась на ОСОБА_6 сумкою, а він в свою чергу відстрибував. Після цього ОСОБА_3 зайшла до приміщення цеху пекарні, щоб заспокоїтись, а він залишився разом з ОСОБА_6 та просив його прибрати автомобіль, але той не реагував. Коли ОСОБА_3 повернулась, вона тримала в руках скалку та інструмент схожий на шпатель. Побачивши, що ОСОБА_6 так і не прибрав свій автомобіль, а навпаки посміхався та провокував ОСОБА_3 та дивився вгору (на вікна будинку) перевіряючи чи знімають його чи ні, ОСОБА_3 замахнулась на нього скалкою, а він продовжував відстрибувати. ОСОБА_3 намагалась також пошкодити колесо автомобіля ОСОБА_6 , інструментом схожим на шпатель, але ОСОБА_11 забрав його та подзвонив чоловікові ОСОБА_17 , який незабаром приїхав та після кількох хвилин спілкування між ним там ОСОБА_6 - конфлікт припинився. Він не бачив як ОСОБА_3 вдарила ОСОБА_6 . Також пояснив, що в нього теж виникав конфлікт з ОСОБА_6 , коли він поставив автомобіль на його місце, через що той поводив себе агресивно та казав, що він тут живе і це його місце. Зі слів інших людей йому відомо, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 триває вже значний час.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює у пекарні ФОП ОСОБА_3 16 червня 2024 року в проміжку часу з 18 години до 19 години вона йшла до пекарні та побачила ОСОБА_6 , який сидів у дворі на лавці за столиком. Вона зайшла в пекарню де зустрілась з ОСОБА_3 , а приблизно через 20 хвилин вони вдвох вийшли та стояли спілкувались на вулиці. ОСОБА_6 прямував до них з боку СТО та проходячи повз зачепив ОСОБА_3 , штовхнувши її. В цей момент ОСОБА_6 був з порожніми руками та не переносив ніяких речей з машини до будинку. Підійшовши ближче до автомобіля ОСОБА_3 вони побачили, що він заблокований автомобілем ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вони почали його кликати, однак він не реагував. Після цього ОСОБА_3 вдарила по колесу автомобіля і спрацювала сигналізація. ОСОБА_6 вийшов приблизно через 10-15 хвилин після цього і вони попросили його прибрати свій автомобіль на що він відповів, що прибере його тільки після того, як вони приберуть інший автомобіль з його місця. ОСОБА_6 повідомили, що вказаний автомобіль належить Збройним Силам України, а хто його залишив невідомо, ключів від нього вони не мали, на що він не реагував та вимагав прибрати його. На той момент у дворі було ще місце, де ОСОБА_6 міг припаркувати свій автомобіль. В ході конфлікту ОСОБА_3 почала замахуватись на ОСОБА_6 сумкою, а він почав відстрибувати та сміятися. Після цього вона разом з ОСОБА_3 пішла до цеху, де остання задихаючись пила воду та пігулки, взяла необхідні їй речі (в тому числі скалку) та вийшла назад на подвір`я гадаючи, що ОСОБА_6 вже поїхав, але він все ще залишався на місці та конфлікт між ними продовжився. ОСОБА_3 замахувалась на ОСОБА_6 скалкою, однак вона не бачила щоб ОСОБА_3 вдарила його, оскільки останній постійно відбігав, сміявся та дивився у вікна будинку. Вона разом з ОСОБА_11 намагались розборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а коли приїхав чоловік ОСОБА_3 , то конфлікт між ними завершився. Додатково пояснила, що ОСОБА_6 і раніше сварився через припарковані автомобілі у подвір`ї будинку, заходив до цеху та робив з цього приводу зауваження, а тому вважає, що ОСОБА_6 своїми діями навмисно спровокував ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є цивільним чоловіком ОСОБА_3 та займається підприємницькою діяльністю та має власне СТО, яке розташоване в одному приміщенні з пекарнею ФОП ОСОБА_3 . У неділю 16 червня 2024 року він приїжджав на роботу для того, щоб взяти інструменти та побачив ОСОБА_6 , який сидів у гаражі. Приблизно через півтори години, як він поїхав, йому зателефонували ОСОБА_3 або свідок ОСОБА_11 (точно не пам`ятає) та попрохали, щоб він приїхав, бо сусід заблокував автомобіль ОСОБА_3 і в них відбувається конфлікт, а в ОСОБА_3 істерика. Коли він приїхав, то конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ще тривав, останній ходив посміхався та не збирався прибирати свій автомобіль, мотивуючи це тим, щоб вони прибрали автомобіль з його місця. Вони повідомили ОСОБА_6 про те, що не мають ключів від цього автомобілю. Він особисто не бачив щоб ОСОБА_3 наносила якісь удари ОСОБА_6 , однак з її слів йому відомо, що вона замахувалась на нього сумкою та скалкою. Конфлікт між ОСОБА_6 та ними триває вже понад чотири роки, а його причиною в першу чергу є місце для паркування, яке ОСОБА_6 визначив своїм.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-висновком спеціаліста судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 1769 від 17 червня 2024 року з якого вбачається, що на основі судово-медичного обстеження ОСОБА_6 у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на лівій верхній кінцівці, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін, на який вказує обстежений (16 червня 2024 року о 19:00-19:20 годин). Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 (т. 1 а. с. 14-15);

-протоколом огляду місця події від 21 червня 2024 року, предметом огляду є відкрита ділянка місцевості розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Ділянка має бетонне покриття та знаходиться поблизу двоповерхового будинку, на першому поверху якого знаходиться двоє металевих воріт сірого кольору, на одних з них є напис «Автоэлектрик компьютерная диагностика «ЧИП ТЮНИНГ» (т. 1 а. с. 20-22);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 21 червня 2024 року проведеного з метою перевірки і уточнення відомості про спричинення йому 16 червня 2024 року приблизно о 19 годині 00 хвилин тілесних ушкоджень малознайомою Оксаною. Слідчим експериментом встановлено механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 31-36);

-протоколами перегляду відеозапису від 21 червня та 16 липня 2024 року об`єктом якого є 2 відео файли, що міститься на CD-R диску:

oфайл 1 з назвою « НОМЕР_1 », на відеозаписі видно загальну площу яку охоплює зовнішня відеокамера, це відкрита ділянка місцевості, розташована біля будинку АДРЕСА_3 . На вказаній ділянці місцевості зліва стоять три автотранспортних засоби, чорного, червоного та сірого кольору, між ними стоять три особи чоловік та дві жінки. Чоловік №1 стоїть біля водійської двері автомобіля чорного кольору, жінка №1 (одягнена в футболку чорного кольору, шорти світлого кольору) та жінка №2 (одягнена в футболку білого кольору, шорти темного кольору) стоять з іншого боку вказаного автомобіля, після чого жінка №1 починає лаятись на чоловіка №1 йде до нього, бере в дві руки свою сумку чорного кольору та замахується нею на чоловіка №1, який в захист підіймає дві руки в гору та відходить від неї переходить на іншу сторону від автомобіля. З будинку виходить чоловік № 2 (одягнений в футболку білого кольору з візерунком, шорти темного кольору) який стримує жінку №1, становиться до неї обличчям та не дає підійти до чоловіка №1, в цей час жінка №1 лається на чоловіка №1 висловлюючись нецензурною лайкою, та знову замахується сумкою в його бік. Далі жінка №1 уходить в бік будинку;

oфайл 2 з назвою « НОМЕР_2 », на відеозаписі чоловік №1 стоїть обличчям до жінки №1, яка тримає в правій руці предмет схожий на дерев`яну скалку, яким махає в бік чоловіка №1, гучно говорить та висловлюється нецензурною лайкою в бік вказаного чоловіка. В цей час поруч стоять чоловік №2 та жінка №2. Після чого до них під`їжджає автотранспортний засіб марки «Мерседес» - мікроавтобус білого кольору, з якого виходить чоловік №3 (одягнений в футболку помаранчевого кольору та штани темного кольору) та одразу йде до чоловіка №1, між ними становиться жінка №1, та вони всі сваряться, під час розмови сварки чоловік №3 двічі штовхає чоловіка №1, правою та лівою руками по тулубу спереду. Після чого чоловік №3 відходить до своєї машини, в цей момент жінка №1 йде до чоловіка №1, замахується на нього дерев`яною скалкою, продовжує лаятися, та штовхає його своїм лівим плечем, після чого відходить до чоловіка №3. Далі чоловік №1 підходить до автотранспортного засобу чорного кольору та відкриває водійські двері, в цей час до нього знову підходить чоловік №3 та жінка №1 та вони знову лаються на чоловіка №1. Чоловік №1 сідає в автомобіль чорного кольору, чоловік №3 сідає в свій автомобіль білого кольору та від`їжджає від місця події;

вказаний відеозапис переглянуто дізнавачем СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_18 окремо за участю потерпілого ОСОБА_6 21 червня 2024 року та ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 16 липня 2024 року. Учасники слідчої дії ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пояснили, що жінка №1 ОСОБА_3 , чоловік №1 ОСОБА_6 , жінка №2 ОСОБА_19 , працівниця пекарні, чоловік №2 ОСОБА_20 , чоловік №3 ОСОБА_12 , чоловік ОСОБА_3 ; CD-R диском з двома відеофайлами «1-2024-06-16» (18,0 МБ), «2-2024-06-16» (41,8 МБ) (т. 1 а. с. 38-40, 85-88);

-висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №1917е від 26 червня 2024 року з якого вбачається, що при огляді 17 червня 2024 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох синців на задній (розгинальній) поверхні лівого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції суглобу між проксимальною фалангою 4-го пальця та 4-ї п`ясної кістки. Виявлені тілесні ушкодження спричинені від не менш ніж двох механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в області лівої верхньої кінцівки. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці блідо-синюшно-сірого кольору слабко виражені, на тлі з припухлістю м`яких тканин) виявлених у нього тілесних ушкоджень, можна вказати, що вони могти утворитись не більше ніж за добу до моменту огляду, тобто і в термін, на який вказує обстежений та дізнавач у постанові. За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки, на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для нанесення їх власною рукою. Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 в області лівої верхньої кінцівки не суперечить механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, можна вказати, що вони не є характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту (т. 1 а. с. 45-47);

-протоколами перегляду відеозапису від 21 червня, 16 липня 2024 року об`єктом якого є 1 відео файл з назвою «IMG_7041», що міститься на DVD-R диску, на відеозаписі видно загальну площу яку охоплює зовнішня відеокамера, це відкрита ділянка місцевості, розташована біля будинку АДРЕСА_3 . На вказаній ділянці місцевості зліва стоять три автотранспортних засоби, чорного, червоного та сірого кольору, біля автомобіля чорного кольору стоять дві особи які розмовляють, це чоловік №1 (одягнений в футболку білого кольору, шорти темного кольору) та чоловік №2 (одягнений в футболку білого кольору з візерунком, шорти темного кольору). Після чого до них підходять дві жінки №1 (одягнена в футболку чорного кольору, шорти світлого кольору) №2 (одягнена в футболку білого кольору, шорти темного кольору), жінка №1 підходить до правого заднього колеса чорного автомобіля, в правій руці тримає предмет схожий на дерев`яну скалку, нахиляється до колеса, та в цей момент до неї одразу підходить чоловік №2, та забирає з її лівої руки предмет, який на відео не видно. Під час цього між чоловіком №1 та жінкою №1 відбувається словесний конфлікт. Після чого жінка №1 висловлюючись нецензурною лайкою підходить до чоловіка №1 та наносить один удар предметом схожий на дерев`яну скалку по лівій руці чоловіка №1. Далі жінка №1 підходить до автомобіля чорного кольору та наносить один удар правою ногою по вказаному автомобілю, в районі заднього правого колеса, від чого спрацьовує сигналізація автомобіля. Після чого жінка №1 підходить до чоловіка №1 та замахується предметом схожим на дерев`яну скалку на чоловіка, та гучно кричить висловлюючись нецензурною лайкою в бік чоловіка №1. Далі відходить та знову підходить до автомобіля чорного кольору та наносить один удар правою ногою по вказаному автомобілю, в районі переднього правого колеса, від чого спрацьовує сигналізація автомобіля. Після чого жінка №1 знову підходить до чоловіка №1 висловлюючись гучно у бік чоловіка наносить один удар предметом схожим на дерев`яну скалку по лівій руці чоловіка №1. Після чого до них під`їжджає автотранспортний засіб марки «Мерседес» - мікроавтобус білого кольору з якого виходить чоловік №3 (одягнений в футболку помаранчевого кольору та штани темного кольору) та одразу йде до чоловіка №1, між ними становить жінка №1 та вони всі сваряться. Далі, чоловік №3 відходить до своєї машини, в цей момент жінка №1 йде до чоловіка 31, замахується на нього дерев`яною скалкою, продовжує лаятись, та штовхає його своїм лівим плечем, після чого відходить до чоловіка №3. Вказаний відеозапис переглянуто дізнавачем СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_18 окремо за участю потерпілого ОСОБА_6 21 червня 2024 року та ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 16 липня 2024 року. Учасники слідчої дії ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пояснили, що жінка №1 ОСОБА_3 , чоловік №1 ОСОБА_6 , жінка №2 ОСОБА_19 , працівниця пекарні, чоловік №2 ОСОБА_20 , чоловік №3 ОСОБА_12 , чоловік ОСОБА_3 ; DVD-R диском з одним відео файлом «IMG_7041» (167,154 КБ) (т. 1 а. с. 52-53, 89-92).

Суд критично ставиться до доводів сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_6 своєю поведінкою та діями спровокував обвинувачену ОСОБА_3 нанести йому легкі тілесні ушкодження, у зв`язку із чим остання має бути виправдана.

Так, між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 існують тривалі неприязні відносини пов`язані із тим, що ОСОБА_3 здійснює свою підприємницьку діяльність на першому поверсі житлового будинку, де проживає потерпілий через що час від часу виникали конфліктні ситуації.

Вказаний конфлікт, що виник між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 дійсно почався через дії самого потерпілого, який припаркував свій транспортний засіб таким чином, що унеможливив виїзд транспортного засобу ОСОБА_3 і відмовився відразу його прибирати коли зрозумів, що це створює певні незручності для ОСОБА_3 , що підтверджується показами допитаних свідків та враховується судом.

Водночас із цим, такі дії потерпілого ОСОБА_6 в жодному разі не виправдовують дії обвинуваченої ОСОБА_3 , яка могла врегулювати виниклий конфлікт без спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Оцінивши у сукупності досліджені по кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка вчинила кримінальне правопорушення проти здоров`я особи, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судима.

Згідно з ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що для виправлення та перевиховування обвинуваченої ОСОБА_3 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Зазначене покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує і положення ст. 129 КПК України щодо вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 у цивільному позові просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на його користь витрати на оплату послуг бюро СМЕ ОКЗ у розмірі 249,45 гривень, а також завдану йому кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 60 000,00 гривень.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_3 завданої ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 60 000,00 гривень, оскільки у позовній заяві відсутнє обґрунтування стягнення моральної шкоди, не надано жодних розрахунків суми моральної шкоди, не зазначено, в чому саме полягає нанесена ОСОБА_6 моральна шкода.

Прокурор підтримала позов та просила задовольнити його в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату послуг бюро СМЕ ОКЗ у розмірі 249,45 гривень, в іншій частині позовних вимог залишила вирішення питання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Водночас, ст. ст. 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 17 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_6 сплатив на рахунок Бюро СМЕ ОКЗ 249,45 гривень з призначенням платежу: Оплата за послуги від 17 червня 2024 року.

Враховуючи те, що цивільним позивачем ОСОБА_6 доведено, що він через неправомірні дії цивільного відповідача ОСОБА_3 поніс матеріальні збитки пов`язані із зверненням до бюро СМЕ ОКЗ з метою фіксації завданих йому тілесних ушкоджень, а також те, що цивільний відповідач ОСОБА_3 визнає позов в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_6 витрат на оплату послуг бюро СМЕ ОКЗ у розмірі 249,45 гривень, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 завданої йому кримінальним правопорушення моральної шкоди в розмірі 60 000,00 гривень суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В своїй позовній заяві цивільний позивач ОСОБА_6 не вказує в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, чи то у фізичному болі та стражданнях, який він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, чи то у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього або ж у приниженні честі та гідності, а натомість лише пояснив в суді, що завдана йому моральна шкода полягає в тому, що через неправомірні дії ОСОБА_3 він був вимушений декілька днів пролежати вдома через те, що в нього паморочилась голова та він не міг працювати близько 5-6 днів. Також зазначив, що коли він прийшов додому побитим його побачили малолітні діти та перелякалися, плакали, припинили самі виходити на вулицю гуляти.

Відповідно до п. п. 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року (далі Правила), легке тілесне ушкодження може бути таким, що: спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності; не спричинило зазначених наслідків.

Відповідно до п. 2.3.5 Правил, легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів цивільного позивача ОСОБА_6 про те, що він був вимушений декілька днів пролежати вдома через те, що в нього паморочилась голова та він не міг працювати близько 5-6 днів, оскільки вказане спростовується висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №1917е від 26 червня 2024 року, в якому зазначено, що за своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки, а доказів того, що він лікувався вдома та не міг працювати певний період часу суду надано не було.

Окрім цього, цивільний позивач ОСОБА_6 також не зазначає з яких міркувань він визначає розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується, цивільний відповідач ОСОБА_3 позов в цій частині не визнала, у зв`язку із чим суд приходе до висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 94, 110, 124, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 ), матеріальну шкоду у вигляді витрат на оплату послуг бюро СМЕ ОКЗ у розмірі 249,45 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: CD-R диск з двома відео файлами «1-2024-06-16» (18,0 МБ), «2-2024-06-16» (41,8 МБ) (т. 1 а. с. 88); DVD-R диск з одним відео файлом «IMG_7041» (167,154 КБ) (т. 1 а. с. 92) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Документи: відеозаписи з назвою «1-2024-06-16» (18,0 МБ), «2-2024-06-16» (41,8 МБ), які містяться на CD-R диск (т. 1 а. с. 88); відеозапис з назвою «IMG_7041» (167,154 КБ), який міститься на DVD-R диск (т. 1 а. с. 92); висновок спеціаліста судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №1769 від 17 червня 2024 року (т. 1 а. с. 14) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1