1-в/205/564/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , стосовно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, має вищу освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.01.2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6

представника органу пробації - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання у якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК.

В обґрунтування свого подання представник органу з питань пробації зазначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX) до ст. 51 КУпАП внесено зміни, яким її дію поширено на викрадення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на ту обставину, що сума крадіжки, яку вчинив ОСОБА_4 , є меншою за 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 2023 року, представник органу з питань пробації вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_7 , подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подання підтримала.

Засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, до суду не з`явився, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, не є перешкодою для розгляду подання за його відсутність.

Суд дослідивши зазначене подання та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , перевіривши його доводи та обґрунтування, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального права, викладеного у Постанові ОП ККС ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Відповідно до вищевказаного вироку, ОСОБА_4 , 16.08.2023, о 19 годині 25 хвилин, маючи вільний доступ до рахунку ОСОБА_8 , за допомогою транзакції, ОСОБА_4 , перевів грошові кошти у сумі 2000 гривень, з рахунку ОСОБА_8 , на свою банківську карту АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , тим самим вчинив усі дії, які вважав за необхідні, для досягнення злочинної мети. Викраденими грошовими коштами, які належать ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 2000 гривень. Умисні дії ОСОБА_4 , виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений станом на 2023 рік, тобто на день вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, складав 2684 гривня, оскільки вартість майнової шкоди складає 2000 грн, що є менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому у суду наявні матеріальні підстави для задоволення подання органу з питань пробації та звільнення ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК.

Керуючись ст. 5, 74 КК, ст. 372, 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання інспектора Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2024 у виді позбавлення волі на строк 5 років, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_9