Справа № 745/520/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/777/24
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

14 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у письмовому провадженні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Бабаї Харківського району та області, громадянину України, фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше судимому, продовжений строк тримання під вартою до 05 жовтня 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав, що розгляд кримінального провадження не завершений, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни його на більш м`який суд не встановив, ризики, що були враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час не зникли, не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що слідчим суддею винесене необґрунтоване рішення всупереч законним правам та інтересам його підзахисного, оскільки продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена шляхом обрання менш суворого виду запобіжного заходу.

Вказуючи про те, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від суду та незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності у даному кримінальному провадженні, ухилення від явки до суду, прокурор не надав суду жодних доказів своїх тверджень.

На спростування заявленого стороною обвинувачення ризику можливості ухилення його підзахисного від суду, вказує на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, двох неповнолітніх дітей. На даний час, в умовах слідчого ізолятору обвинувачений проходить військово-лікарську комісію та має намір вступити до лав Збройних Сил України для захисту держави.

Просить прийняти до уваги, що ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, впливати на свідків та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно сукупність зазначених відомостей, за обставин не доведення прокурором в судовому засіданні будь-яких обставин, які б вказували на наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_6 від суду або реальних намірів вдатися до таких дій, призводить до висновку про безпідставність існування такого ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 не вказав про намір особисто приймати участь в судовому засіданні при розгляді його апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні також не подавали суду клопотання про бажання приймати участь в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги захисника.

Матеріали кримінального провадження перебувають в суді першої інстанції, оскільки судовий розгляд триває, а тому на підставі ч. 1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу та ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції.

У провадженні Сосницького районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 29.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Ризик, це завжди ймовірність настання того чи іншого факту, тому твердження захисника про те, що прокурором не наведено конкретних ризиків, а лише ймовірні, є безпідставним. Адже, у разі настання будь-якого з вказаних у клопотанні ризиків, це вже буде неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого.

Колегія суддів приймає до уваги, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за найтяжче з яких передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому, кримінальні правопорушення були вчинені за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту та полягали у збуті психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, у великих розмірах, тобто психотропних речовин, які становлять суспільну небезпеку для громадян.

На час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, свідки у провадженні не допитані, докази жодної зі сторін не досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце обґрунтованість твердження сторони обвинувачення про існування ризиків ухилення ОСОБА_6 від явки до суду та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання та дітей не можуть бути визнані обставинами, які гарантуватимуть його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, як помилково вважає сторона захисту.

У даному кримінальному провадженні предметом вчинення кримінальних правопорушень є особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах та зброя, що підвищує ризик втечі обвинуваченого настільки, що йому неможливо буде запобігти шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, стадія судового розгляду вказує на передчасність такого рішення, адже свідки у провадженні не допитані, тому продовжує існувати ризик можливого впливу на них з боку обвинуваченого, який є реальним з огляду на тяжкість обвинувачення та загрозу отримати суворий та реальний строк покарання.

Висловлення стороною захисту намірів обвинуваченого не ухилятися від суду, не впливати на свідків та не вчиняти інших кримінальних правопорушень є нічим не підтвердженими висловлюваннями, які не проймаються до уваги, як такі, що не гарантують належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тому, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, об`єктивних обставин, з яких судовий розгляд не завершений, та даних про особу обвинуваченого, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року, про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12