печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001372,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001372 від 21.07.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор вказує, що впродовж 2022-2023 років, службові особи підпорядкованих Командуванню медичних сил Збройних сил України підрозділів, за попередньою змовою із службовими особами підконтрольних суб`єктів господарювання, організували схему протиправного заволодіння коштами Міністерства оборони України, виділеними на закупівлю товарів медичного призначення для потреб ЗСУ.

Так, службовими особами Національного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5) (далі - НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1»), за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Український Медичний Дім» () а також іншими суб`єктами господарювання, з метою заволодіння коштами, виділеними на закупівлю медичного обладнання для потреб ЗСУ, розроблено план закупівлі операційного мікроскопу за завищеною вартістю. Реалізуючи вказаний план, службовими особами НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1», у період часу з вересня по листопад 2022 року формувалась потреба в закупівлі операційного мікроскопу із проведенням аналізу ринку та формуванням очікуваної вартості предмета закупівлі в сумі 18 534 323,55 грн.

В подальшому, 25.11.2022 НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» оголошено про проведення відкритих торгів (UA-2022-11-25-014577-а) предмету закупівлі: Устаткування для операційних блоків, код 33160000-9 за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» (Хірургічні інструменти, код 33169000-2 за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», код 35191 за НК 024:2019 Мікроскоп хірургічний загального призначення), на онлайн-платформі електронної системи публічних закупівель «Prozorro». Цього ж дня, тобто 25.11.2022, ТОВ «Б. Браун Медікал Україна» (), яке є офіційним дистриб`ютором компанії виробника предмету закупівлі, реалізовує зазначений хірургічний мікроскоп, який був імпортований на території України 10.07.2022 за 6 130 013,24 грн., на адресу ТОВ «Медіван» () за 10 068 655,87 грн.

Єдиним учасником та переможцем зазначених торгів було ТОВ «Український медичний дім».

При цьому, ще 25.05.2022 між ТОВ «Український медичний дім» та ТОВ «Медіван» підписано Договір поставки № 1/05/2022, згідно якого ТОВ «Медіван» є «Постачальником» а ТОВ «Український медичний дім» - «Покупцем». Предметом Договору є товари, які вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які складаються до кожної окремої партії товару.

14.12.2022 відповідно до видаткової та податкової накладних документально оформлено поставку операційного мікроскопу від ТОВ «Медіван» до ТОВ «Український медичний дім».

Наступного дня, тобто, 15.12.2022 між службовими особами НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» та ТОВ «Український медичний дім» укладено Договір № 395, згідно якого НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» - Замовник, а ТОВ «Український медичний дім» - Постачальник та того ж дня, відповідно до видаткової накладної і товаро-транспортної накладної, відбулась поставка предмету закупівлі на адресу НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Згідно банківських виписок, 20.12.2022 НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснив оплату за предмет закупівлі - операційний мікроскоп на адресу ТОВ «Український медичний дім» в сумі 18 306 647,12 грн., після отримання якої 21.12.2022 здійснено оплату ТОВ «Український медичний дім» на адресу ТОВ «Медіван» в сумі 14 645 317,63 грн. а ТОВ «Медіван», того ж дня здійснило оплату на адресу ТОВ «Б. Браун медікал Україна» в сумі 10 068 655,87 грн.

Відповідно до Висновку Аналітичного дослідження від 21.06.2024 № 170/99-00-08-02-01-20/36113325 про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Український медичний дім», ТОВ «Медіван» та ТОВ «Б. Браун медікал Україна» в частині поставки медичного обладнання (операційний мікроскоп) НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 вбачається штучне завищення вартості медичного обладнання (операційний мікроскоп, номер за каталогом PV011UA) на загальну суму 8 237 991,25 грн. за рахунок залучення до ланцюга постачання ТОВ «Медіван» та ТОВ «Український медичний дім», кінцевим споживачем якого є НВМКЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Окрім цього, після отримання оплати за операційний мікроскоп, впродовж 20-ти днів, підприємствами здійснено перерахування на розрахункові рахунки фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 коштів на загальну суму 3 406 276,90 грн., в тому числі ТОВ «Український медичний дім» () - 1 141 064,80 грн., ТОВ «Медіван» () - 2 265 212,10 грн.

В результаті проведення досудового розслідування, у період часу з 07 год. 14 хв. по 09 год. 53 хв. 18.10.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , частки, у якій проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування. ОСОБА_11 є засновником та директором ТОВ «Медіван».

Під час проведення вказаного обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено речі, дозвіл на вилучення яким прямо не надано слідчим суддею та воно являється тимчасово вилучене майно, а саме:

- Ноутбук марки «HP» S/N: CND44901N8 із зарядним пристроєм в сумці чорного кольору;

- Мобільний телефон марки iPhone 13 чорного кольору в чохлі зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 .

З`ясовано, що вилучений мобільний телефон та ноутбук, підпадають під ознаки ст. 98 КПК України оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та в сукупності з іншими, мають значення для кримінального провадження.

У зв`язку з цим 18.10.2024 слідчим прийнято рішення про визнання речовим доказом в розслідуваному кримінальному провадженні вищевказаних речей, які вилучені під час зазначеного обшуку.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, вказавши на важливості для кримінального провадження вилучених документів, зазначив, що триває огляд вилученого майна.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала на необґрунтованості та безпідставності підстав арешту майна, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1, 3 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 18.10.2024 вилучене майно визнано речовими доказами, у зв`язку з тим, що вони відповідають вимогам передбаченим ст. 98 КПК України.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки проведеним оглядом вилучених речей встановлено наявність ознак речових доказів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001372 - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 18.10.2024, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , частки, у якій проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належні останньому ноутбук марки «HP» S/N: CND44901N8 із зарядним пристроєм в сумці чорного кольору та Мобільний телефон марки iPhone 13 чорного кольору в чохлі зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1