Номер провадження: 11-сс/813/1622/24
Справа № 496/6622/24 1-кс/496/2308/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою скаргу ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України,на бездіяльність слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за її заявою від 28.08.2024 року (поданої 10.09.2024 року) повернуто особі, яка її подала.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що скаржницею пропущено строк подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також відсутність клопотання про його поновлення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Скаржниця ОСОБА_5 вказує, що 28.08.2024 року нею як приватним виконавцем направлено до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області заяву про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.382 КК України, та внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до трекномеру поштове відправлення №108 було вручено ОРУП №2 ГУНП в Одеській області 10.09.2024 року, та станом на 09.10.2024 року відомості за її заявою до ЄРДР не внесено, копію витягу не надано, у зв`язку із чим вона звернулась зі скаргою до слідчого судді на вказану бездіяльність слідчого.

Апелянт вказує, що висновок слідчого судді про пропуск скаржницею, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, 10-денного строку для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого є помилковим, оскільки бездіяльність слідчого пов`язана із невнесенням відомостей до ЄРДР на підставі заяви є триваючою, та вона як заявниця позбавлена можливості самостійно перевірити факт внесення або невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою.

Апеляційний розгляд проведено без участі скаржниці ОСОБА_5 та прокурора, які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, до судового засідання не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали. При цьому, скаржниця ОСОБА_5 подала до апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, підтримавши її вимоги в повному обсязі. Прокурор причин неявки суду не повідомив.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку скаржниці та прокурора, колегія суддів оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Відповідно до п.5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 оскаржується бездіяльність, яка полягає у невнесенні уповноваженою особою ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, викладених у її заяві від 28.08.2024 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_5 від 28.08.2024 року була отримана уповноваженою особою ОРУП №2 ГУНП в Одеській області 10.09.2024 року (трекномер поштового відправлення №108).

З урахуванням наведеного, право на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочалась після спливу 24 годинз моменту отримання правоохоронним органом заяви, а саме 12.09.2024 року, останній день звернення зі скаргою припав на 21.09.2024 року, що був вихідним днем, тому останнім днем подання апеляційної скарги був наступний робочий день, а саме 23.09.2024 року.

Водночас, як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ОРУП №2 ГУНП в Одеській області 09.10.2024 року, тобто поза межами строку на оскарження, регламентованого приписами ч.1 ст.304 КПК.

При цьому, звертаючись до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_5 не порушено питання про поновлення строку на оскарження.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що на момент розгляду скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції, слідчий суддя виконав вимоги п.3 ч.2 ст.304 КПК, та прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про повернення скарги, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Одночасно колегія суддів звертає увагу ОСОБА_5 , що вона не позбавлена права повторно звернутися до слідчого судді суду першої інстанції в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК, яка передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, але має ініціювати при цьому питання про поновлення строку на оскарження.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України,на бездіяльність уповноважених осіб ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за її заявою від 28.08.2024 року, що була подана 10.09.2024 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4