Справа № 462/3401/24
провадження 1-кп/462/409/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові матеріали кримінальне провадження № 0000166 від 12.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 29.01.2024 року приблизно о 18.05 год., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Городоцька, 116А у м. Львові, де здійснює свою діяльність ПП «Мережа-Сервіс Львів», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою протиправного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю уваги працівників магазину, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав ікру «Шаланда Лососева зерниста» ж/б 100г - 1 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. - 291,50 грн., та ікру «Спецпосол Лососева» ж/б 80г - 1 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. - 211,30 грн., сховавши викрадене в праву кишеню куртки у яку був одягнутий, після чого покинув приміщення магазину не оплативши за товар, розпорядившись ним на власний розсуд, чим своїми діями заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 502,80 грн. без ПДВ. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, із подальшими змінами та доповненнями, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що станом на момент розгляду справи набули чинності зміни до законодавства України, а саме 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, вплинуло на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність. Просив звільнити з під варти з зали суду.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі не є реабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд, повністю погоджується із клопотанням прокурора та просить таке задовольнити. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Захисник просив задовольнити клопотання прокурора.

Представник потерпілого ПП «Мережа Сервіс Львів» - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Так, 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна). Згідно якого, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1 514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3 028 грн. (1 514 х 2 = 3028).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 року у справі № 567/507/23.

З врахуванням того, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 502,80 грн., що є нижче встановленої новим законодавством межі та з врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження суперечить вказаним вище нормам закону.

Тому, у зв`язку закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, заявлений позов про стягнення з нього відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.02.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 27.04.2024 року включно з визначенням розміру застави. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.08.2024 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 05.10.2024 року включно з визначенням розміру застави.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 припиняється у зв`язку із закриттям цього кримінального провадження, а обвинувачений підлягає негайному звільненню з під варти у залі суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,

постановив:

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000166 від 12.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_4 негайно з під варти в залі суду.

Цивільний позов представника потерпілого ПП «Мережа Сервіс Львів» - ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Речові докази у справі, а саме:

- DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Копію даної ухвали направити у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.