Провадження №: 1-кп/752/2185/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт від 12.09.2024 та угоду про визнання винуватості від 10.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000542, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомиргород Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта вища, неодружений, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 12.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності іншого військового формування в особливий період, вчинене групою осіб), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2024 за № 0000542, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 10.09.2024, за участі захисника ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні сторони та потерпілий клопотали перед судом про затвердження угоди про визнання винуватості, яка була укладена 10.09.2024 та, відповідно, про призначення узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому прокурор виклав короткий зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, доповівши про наявність обов`язкових умов, які вимагає чинне процесуальне законодавство, пояснив, що обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість, надати викривальні показання, протягом 5-ти робочих днів після затвердження угоди перерахувати 213 825,00 грн для придбання безпілотного авіаційного літального апарату для потреб обороноздатності країни, зазначив, що обвинувачений активно співпрацював зі слідством, щиро розкаявся, доповів про узгоджену міру покарання, про відсутність процесуальних витрат і речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений підтвердив добровільність свого волевиявлення на укладання угоди, беззастережне визнання винуватості, прийняття на себе обов`язків за угодою, у тому числі, обов`язок перерахувати кошти для потреб обороноздатності країни, добровільність свого волевиявлення щодо понесення узгодженого покарання, обізнаність з наслідками укладення і затвердження угоди, наслідками її невиконання.

Захисник підтвердив добровільність волевиявлення підзахисного на укладення угоди, просив про її затвердження судом.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що надав свою згоду на укладення та затвердження судом угоди у цьому кримінальному провадженні, на запитання суду повідомив, що обвинувачений дійсно відшкодував йому збитки і шкоду, претензій та вимог майнового чи немайнового характеру до ОСОБА_5 не має.

Щодо угоди про визнання винуватості суд зазначає, що її було укладено 10.09.2024 між уповноваженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду.

Заслухавши сторін, з урахуванням наявних матеріалів суд встановив, що в угоді про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, визнаючи, шляхом укладення цієї угоди доведеними, що ОСОБА_5 вчинив перешкоджання законній діяльності іншого військового формування в особливий період, вчинене групою осіб.

Так, органом досудового розслідування установлено, а обвинуваченим беззастережно визнаються наступні обставини та факти.

16.06.2024 у період часу з 00 год. 05 хв. по 00 год. 50 хв., тобто після початку та у період дії комендантської години у місті Києві, дві особи, матеріали щодо яких виділено в інше кримінальне провадження (надалі по тексту - Фігурант 1 та Фігурант 2) та ОСОБА_5 перебували у автомобілі ЗАЗ Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований за адресою: АДРЕСА_2 , та розпивали алкогольні напої.

Відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підтримку та мобілізацію" період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій визначається як особливий період.

Згідно з наказом Київської міської військової адміністрації від 20.03.2023 № 1 на території міста Києва запроваджено комендантську годину щоденно з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., починаючи з 26 березня 2023 року.

У вказаний вище період часу представник військового формування консультант-експерт з оперативних питань ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 , виконуючи свої службові обов`язки, спрямовані на забезпечення проведення контрдиверсійних заходів у м. Києві, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , встановив на його внутрішнє переконання підозрілих осіб, які перебували у автомобілі ЗАЗ Daewoo світлого кольору. На виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_4 , зробив вигляд, що викидає сміття та підійшов до вказаного автомобіля. Після прибуття до автомобіля ЗАЗ Daewoo ОСОБА_4 візуально встановив державний номерний знак вказаного автомобіля - НОМЕР_1 та повідомив з використанням конспіративного зв`язку за допомогою власного мобільного телефону цифри і літери номерного знаку співробітнику Служби безпеки України для подальшої оперативної перевірки вказаного автомобіля. Після чого відійшов від автомобіля та присів на лавку, яка розташована навпроти парадного входу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , і продовжив спостереження за вказаним автомобілем та особами, які у ньому знаходяться.

В подальшому, приблизно о 01 год. 00 хв., тієї ж доби, Фігурант 1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля ЗАЗ Daewoo та попрямували у бік ОСОБА_4 , Фігурант 2 пройшов повз ОСОБА_4 та попрямував до парадного входу будинку 74-А. У свою чергу Фігурант 1 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_4 , не представились та запитали у останнього, хто він та що тут робить. У свою чергу ОСОБА_4 відповів, що він є співробітником Служби безпеки України, пред`явив своє службове посвідчення та запитав у Фігуранта 1 та ОСОБА_5 , що вони роблять тут у комендантську годину. У цей момент, у Фігуранта 1 виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності військового формування - Служби безпеки України в особі співробітника Служби безпеки України.

На виконання свого злочинного умислу Фігурант 1 відібрав у ОСОБА_4 його службове посвідчення. В цей момент у ОСОБА_5 також виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності військового формування - Служби безпеки України в особі співробітника цього військового формування.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 завдав два удари руками ОСОБА_4 в обличчя, від яких ОСОБА_4 впав на землю. При цьому ОСОБА_4 міцно тримав в лівій руці свій мобільний телефон, марки Iphone 11.

У подальшому, коли ОСОБА_4 почав підніматись на ноги, продовжуючи виконання свого злочинного умислу Фігурант 1 завдав ОСОБА_4 два удари рукою в обличчя, а ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наступив ОСОБА_4 на ногу, у свою чергу Фігурант 1 вихопив з правої руки ОСОБА_4 його мобільний телефон, марки Iрhone 11.

Після цього, ОСОБА_4 піднявся на ноги та відібрав своє службове посвідчення з рук Фігуранта 1. Одразу після цього Фігурант 1 та ОСОБА_5 продовжили завдавати удари в обличчя ОСОБА_4 , а один з них завдав ще один удар у живіт потерпілого.

Після цього, ОСОБА_4 поцікавився у Фігуранта 1 та ОСОБА_5 про причини нанесення йому ударів, тоді як Фігурант1 увімкнув відеозапис за допомогою вбудованої камери свого мобільного телефону та розпочав відеозйомку ОСОБА_4 і сказав що він ще завдасть один удар ОСОБА_4 , вимкнув відеозапис і, доводячи свій злочинний умисел до кінця Фігурант 1 та ОСОБА_5 завдали ще декілька ударів ОСОБА_4 .

Через деякий час на місце події прибули співробітники патрульної поліції. Після прибуття співробітників поліції спочатку ОСОБА_5 , а потім Фігурант 1 самовільно залишили місце події, тобто втекли у невідомому напрямку з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності іншого військового формування в особливий період, вчинене групою осіб.

Вирішуючи в порядку ст. 314 КПК України питання можливості затвердження угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За приписами ч. 2, 5 цієї ж статті угода про визнання винуватості може ініціюватися прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.

Заслухавши позицію прокурора і потерпілого, пояснення обвинуваченого і думку захисника, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, що стосуються цього кримінального провадження, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на таке.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.

Потерпілий підтвердив в суді свою обізнаність щодо укладення угоди, клопотав про її затвердження судом з призначенням погодженого сторонами угоди покарання.

Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.

На виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим; цілком розуміє вид покарання, яке буде до нього застосоване.

З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 472 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, вказані під час засідання істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_5 своєї винуватості, його обов`язки з надання викривальних показань органу досудового розслідування та суду щодо обставин вчинення злочину іншими співучасниками, обов`язок не змінювати свої показання, які він надав під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 і надавати правдиві, достовірні та повні показання; обов`язок перерахувати 213 825,00 грн для придбання безпілотного авіаційного літального апарату та передачі його військовослужбовцям Збройних Сил України чи іншим військовим формуванням, а також узгоджене покарання - позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання та установленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Також угода містить згоду обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст. 476 КПК України, дату укладення і підписи сторін та захисника.

Обставиною, яка пом`якшує покарання за ст. 66 КК України є беззастережне визнання винуватості, щире каяття обвинуваченого, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнання ним всіх обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо подій кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способів учинення, повне визнання своєї винуватості, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Дійшовши таких висновків та реалізовуючи імперативні повноваження щодо призначення покарання, суд враховує той вид покарання, які узгодили сторони та зауважує, що під час розгляду було проаналізовано щирість каяття обвинуваченого та його особу, а саме: прийнято до уваги вік, стан здоров`я (здоровий), рівень освіти, наявність зайнятості (задіяний у сфері надання транспортних послуг), осудність, неперебування на профілактичних обліках, позитивну характеристику за тривалим місцем мешкання, відсутність притягнень до кримінальної відповідальності, відсутність непогашених, незнятих судимостей.

Суд розділяє позицію сторін щодо того, що виправлення обвинуваченого можливо без фактичної ізоляції від суспільства з огляду на наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, прагнення до виправлення, наведені вище дані про його особу. На переконання суду випробування у цьому разі має становити 1 рік та 6 місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає за належне затвердити угоду про визнання винуватості від 10.09.2024, визнати ОСОБА_5 винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування та установленням іспитового строку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, підлягає скасуванню в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, оскільки станом на час ухвалення вироку строк дії наявного запобіжного заходу добігає свого завершення, ніхто зі сторін не клопотав перед судом про застосування іншого запобіжного заходу чи продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до набуття вироком законної сили, а з урахуванням даних про особу обвинуваченого, факту завершення досудового розслідування, укладення сторонами угоди про визнання винуватості, яка оцінюється судом позитивно, міру покарання та застосування приписів ст. 75, 76 КК України щодо ОСОБА_5 , подальше тримання обвинуваченого під вартою видається недоцільним.

Процесуальні витрати і речові докази для вирішення їх долі у кримінальному провадженні № 0000542 не визначалися, а тому їх доля у рамках цього кримінального провадження не вирішується.

Керуючись ст. 314, 368, 374, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.09.2024 між прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000542 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

2. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

3.Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

4.Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи (у разі офіційного працевлаштування).

5.Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, який діє щодо ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.06.2024 у справі № 761/22399/24, від 09.08.2024 у справі № 761/29067/24, від 11.09.2024 у справі № 761/33222/24.

6.Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1