Провадження №: 1-кп/752/2125/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 24 червня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Костянтинівка Донецької області, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

установив:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23 травня 2024 року, маючи навики у сфері використання комп`ютерного програмного забезпечення, програмування та соціальної інженерії, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

На реалізацію вказаного злочинного умислу ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.05.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб як джерело інформації, з використанням багатоплатформового клауд-месенджеру з функціями VoIP для листування «Telegram», завантажив на власний портативний персональний комп`ютер марки «Asus», model X415F, s/n N1N0CX032224019 хмарне сховище даних Google drive за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке містило набір даних, що зберігаються в комп`ютерній системі, файлів із назвами та ідентифікаторами «Baza izber 2019» та «Cronos_Pro_5.0.11003», в яких містилась інформація про фізичних осіб (персональні дані), а саме: прізвище, ім`я та по-батькові особи, дата і місце народження, паспортні дані, місце реєстрації та інші відомості, що відносяться до інформації з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, 23.05.2024 о 19:09, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно попередньої домовленості з невстановленим досудовим розслідуванням користувачем месенджеру «Telegram» із ніком « ОСОБА_6 », анкетні дані якого невідомі, використовуючи власний мобільний телефон марки «Meizu M10» із сім-карткою та абонентським номером НОМЕР_1 , підключений до всесвітньої мережі Інтернет, за допомогою текстового повідомлення відправив вказаному користувачу зазначене вище посилання до хмарного сховища даних Google drive, яке містило в собі бази даних із інформацією про фізичних осіб (персональні дані), а саме: прізвище, ім`я та по-батькові особи, дата і місце народження, паспортні дані, місце реєстрації та інші відомості, що відповідно до частини 2 статті 21 Закону України «Про інформацію», являється інформацією із обмеженим доступом, за що отримав оплату криптовалютою TRON в розмірі, еквівалентному 130 доларам США, що станом на вчинення злочину дорівнює 5177,25 грн, на електронний гаманець НОМЕР_3.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 361-2 КК України як несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

19 серпня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України.

Сторони дійшли згоди про визнання обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття із активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 361-2 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про затвердження угоди з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого сторонами покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ст. 468, ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до змісту обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

За своїм змістом укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Міра покарання сторонами визначена в межах санкції ч. 1 ст. 361-2 КК України.

Передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затверджені угоди судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 361-2 КК України, як несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно - обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, та призначає узгоджену міру покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 314, 368, 374, 468, 469, 474, 475, 615 КПК, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 серпня 2024 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, та призначити йому за ч. 1 ст. 361-2 КК України узгоджене стронами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Речові докази: ноутбук марки Asus, s/n: N1N0CХ032224019 , сірого кольору із зарядним пристроєм до нього; мобільний телефон марки Meizu, чорного кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів ГУНП у м. Києві (квитанція № 005820) - повернути ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1