Справа № 487/6805/23
Провадження № 1-кс/487/6183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001643, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001643, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу спливає 11.11.2024, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, слідчий просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували у зв`язку з необґрунтованістю підозри, недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, у зв`язку з чим вважали що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001643 від 08.09.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською обласною прокуратурою.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.03.2024 переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, повторно вчинив шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_9 » на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_1 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 13.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку в ході телефонної бесіди ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 162 штуки піноблоку та переконав в необхідності внесення передоплати за товар в розмірі 7 490 гривень, що становило близько 50 % від загальної суми замовлення, яка складала 14 580 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_7 було запевнено ОСОБА_10 в здійсненні доставки будівельних матеріалів за її місцем мешкання, а саме: м. Дніпро, пр. Гагаріна.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої, ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_10 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_7 так званим «ОСОБА_23» виступила ОСОБА_8 , яка представилась ОСОБА_10 як « ОСОБА_11 » та спілкувалась з потерпілою за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_2 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їй будівельного матеріалу, потерпіла ОСОБА_10 13.03.2024 о 12:30 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 7 500 гривень за допомогою мобільного додатка «Райффайзен Банк» на банківську картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_12 , яку їй попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_8 , як так званий «ОСОБА_22».

Після надходження від потерпілої ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 7 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання узгодженого плану направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, забезпечив зняття грошових коштів потерпілої ОСОБА_10 в банкоматі, після чого передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_10 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 7 500 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.03.2024, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинив шахрайські дії за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_13 » на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_4 , яким особисто користувався, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 25.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонував чоловік потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого в ході телефонної бесіди ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 30 штук шиферних листів та переконав в необхідності внесення повної оплати за товар в розмірі 6 300 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_7 було запевнено ОСОБА_14 та її чоловіка ОСОБА_15 в здійсненні доставки шиферних листів за їх адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , та визначено час доставки, а саме 15:30 того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_14 до так званої «Бухгалтерії» для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_7 , так званим «ОСОБА_23» виступила ОСОБА_8 , яка представилась потерпілій як « ОСОБА_16 » та спілкувалась з потерпілою ОСОБА_14 за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_5 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їм будівельного матеріалу, потерпіла ОСОБА_14 25.03.2024 о 12:04 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 6 300 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 та перебувала у його користуванні, та яку потерпілій попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_8 , як так званий «ОСОБА_24».

В свою чергу ОСОБА_5 , після надходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_14 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перевів їх у готівку шляхом зняття в банкоматі та в подальшому передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_14 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 6 300 гривень.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковано за:

-ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

19.06.2024 за підозрою у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

21.06.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2024 включно із визначенням застави у розмірі 181 680 гривень.

12.08.2024 першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури, на підставі ст. ст. 2, 28, 36, 110, 219, 294, 295 КПК України, продовжено строк досудового розслідування у даному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.09.2024 включно.

14.08.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2024 включно.

03.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

13.09.2024 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у даному провадженні до шести місяців, тобто до 19.12.2024 включно.

13.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2024 включно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 13.03.2024 зробила замовлення за номером НОМЕР_1 , а саме 162 шт. піноблоків на суму 14 580 гривень. Через декілька хвилин зателефонували з номеру НОМЕР_2 , співрозмовник вказав їй, що необхідно внести передоплату в розмірі 50% від загальної суми. Після розмови, в месенджері «Вайбер» їй надійшло смс - повідомлення з абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , підписаний, як « ОСОБА_17 ». У повідомленні було вказано її замовлення та номер банківської карти № НОМЕР_3 , на яку необхідно перевести кошти, а також сума для оплати. 13.03.2024 о 12:30, після здійснення оплати зі своєї банківської картки № НОМЕР_7 на банківську картку № НОМЕР_3 , на суму 7 500 гривень, будівельні матеріали отримані не були, «продавці» не виходять на зв`язок;

- отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_12 , та перебуває у користуванні ОСОБА_8 , а саме № НОМЕР_3 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_10 в сумі 7 500 гривень, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_7 потерпілої ОСОБА_10 , що також підтверджує факт переказу;

- протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.03.2024 (протокол №229т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, протокол №227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол №226т/55/120/01-2024 від 29.03.2024) щодо вчинення 13.03.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 шахрайських дій відносно ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено, що остання 25.03.2024 зробила замовлення за номером НОМЕР_4 , а саме 30 шт. шиферних листів на суму 6 300 гривень. Через декілька хвилин зателефонували їй з номеру НОМЕР_4 , співрозмовник вказав, що необхідно здійснити оплату за замовлення або через додаток «Приват24», або їхати до м. Миколаїв. Після розмови, в месенджері «Вайбер» їй надійшло смс - повідомлення з абонентського номеру телефону НОМЕР_5 , підписаний, як « ОСОБА_16 ». У повідомленні було вказано її замовлення та номер банківської карти № НОМЕР_6 , на яку необхідно перевести кошти, а також сума для оплати. 25.03.2024 о 12:04, після здійснення оплати зі своєї банківської картки № НОМЕР_8 на банківську картку № НОМЕР_6 , на суму 6 300 гривень, будівельні матеріали отримані не були, а «продавці» не виходять на зв`язок;

- отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_5 , а саме № НОМЕР_6 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_14 в сумі 6 300 гривень;

- протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25.03.2024 (протокол №227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, №228т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол №355т/55/120/01-2024 від 16.05.2024), щодо вчинення 15.03.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 шахрайських дій відносно ОСОБА_14 ;

- протоколами оглядів телефонів потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_14 , квитанцій про здійснення переказу грошових коштів, в якості передоплати або повної оплати на банківські картки, що надавались ОСОБА_7 та «Бухгалтерією» в особі ОСОБА_8 , а також роздруківок листування потерпілих з так званою «Бухгалтерією» в месенджері «Viber»;

- протоколами огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступних груп « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та « ІНФОРМАЦІЯ_8 », в яких наявні оголошення від імен « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_20 », із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_1 . Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 , саме за вищевказаним номером телефону вона телефонувала «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, у зв`язку з чим, останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 є особою раніше судимою за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, у зв`язку з чим останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно: отримати висновки призначених судових експертиз відео-, звукозаписів виконання яких доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; отримати висновки призначених комп`ютерно-технічних експертиз, проведення якої доручено експертам Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, а саме до інформації, що перебуває у банківських установах АТ «Ощад Банк» та АТ КБ «Приват Банк» по банківських рахунках, які використовували підозрювані для здійснення шахрайських дій. Після отримання вказаної інформації здійснити її огляд та аналіз; виконати вимоги щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації (розсекретити), як законних підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 263, 268, 269 КПК України, а саме: клопотання та доручення слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду; встановити та допитати у якості свідків осіб, які можуть надати достовірні свідчення про протиправну діяльність підозрюваних щодо вчинення ними шахрайських дій; на підставі зібраних доказів скласти та повідомити підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про зміну підозри та/або про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень; скласти та направити до суду в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, є неможливим внаслідок складності кримінального провадження, з об`єктивних причин, обумовлених обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання до восьми років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1991 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має середню освіту, у шлюбі не перебуває, дітей не має. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації, за яким не проживає, фактично мешкає у місті Києві на орендованій квартирі з матір`ю 1978 року народження, на утриманні нікого не перебуває. Раніше засуджувався за вчинення корисливого умисного злочину, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням стадії кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для зменшити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, до 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_21 в межах строку досудового слідства підлягає задоволенню оскільки слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що заявлені ризики зменшилися, але не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.12.2024 року включно.

Зменшити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, до 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 11.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1