СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8250/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва звернувся слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000073.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем, перебуваючи у трудових відносинах на підставі договорів із найманими працівниками, які сприяють йому у здійсненні підприємницької діяльності, вчиняючи щодо них організаційно-розпорядчі повноваження (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо), тобто являючись в силу ст. 18 КК України службовою особою, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України та здійснювали керівництво такими діями за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31 липня 2023 по 25 вересня 2024 року (до моменту викриття правоохоронним органами) (більш точний час не встановлено) спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів.

Після цієї домовленості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, у порушення вимог Порядку в`їзду осіб на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, встановлених у ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" п.п.8,19 "Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29 грудня 2021 року, спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленими слідством особами, організували перевезення громадян України поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду, на яких здійснюється прикордонний контроль.

З цією метою останні в соціальній мережі «Інстаграм», розмістили оголошення щодо пасажирських перевезень Донецьк-Київ-Донецьк, а у месенджері «Телеграм» створили закриту групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де розміщували оголошення про здійснення пасажирських перевезень із м. Києва до м. Донецька, який із 2014 року є тимчасово окупованою територією України та у зворотному напрямку.

Так, упродовж 2023-2024 років автобусами, які використовує ОСОБА_5 , останній спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи прямий умисел та корисливий мотив, достовірно знаючи, про те, що у разі проведення на окупованій території бойових дій в`їзд громадян України на тимчасово окуповану територію, у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю, обмежується на період проведення бойових дій, організували регулярний рух по маршруту Київ-Донецьк, із відправкою автобусів від станції метро «Житомирська» та ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, з метою уникнення перетину кордону України у визначених пунктах пропуску на тимчасово окуповану територію Донецької області останні організували маршрут руху автобусів через Республіку Польща та Республіку Білорусь. Надалі, всі пасажири автобусів перетинали кордон через офіційні пункти пропуску із території Республіки Польща до території Республіки Білорусь, звідки, користуючись авіасполученням « ІНФОРМАЦІЯ_5 », прибували до м.Москва, де на них чекав завчасно підготовлений автобус для подальшого доставлення у м. Донецьк чи інших населених пунктів на тимчасово окупованій території Донецької області, по ходу руху автобуса. При цьому, транспортні засоби, у яких здійснювалось перевезення пасажирів, що виїхали з підконтрольної Уряду України території до м. Донецька через територію російської федерації здійснювалось іншими автобусами. Таким самим маршрутом і у аналогічний спосіб відбувалось незаконне перевезення пасажирів у зворотному напрямку.

Оплата за надання послуг із переправлення у вищеописаний спосіб громадян України на тимчасово окуповані території Донецької області, поза межами офіційних пунктів пропуску, здійснювалась у готівковій формі відразу при посадці до автобусів у м. Києві, або ж у м. Донецьк (якщо переправлення осіб здійснювалось із тимчасово окупованих територій до підконтрольної Уряду України території) або у безготівковій формі на банківські картки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи. Вартість послуги перевезення становила 350 євро. При цьому, за отримання безготівкових коштів від пасажирів відповідала ОСОБА_6

25.09.2024 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Разом з цим, встановлено, що водієм одного з автобусів, які використовує ОСОБА_5 у своїй злочинній діяльності, була ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_7 не лише виконувала роль водія у вказаній злочинній схемі, а й здійснювала координацію пасажирів, телефонуючи їм, уточнюючи дату та час поїздки, а також відповідала за отримання готівкових коштів від пасажирів, які у подальшому перераховувала ОСОБА_5 , звітуючи перед останнім з приводу прибутків.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація щодо права власності будинку АДРЕСА_1 відсутня.

Як вбачається з відповіді КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" №062/14-12184 від 19.11.2024 р. будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення предметів та речовин обіг яких заборонено законодавством України. Дозвіл на обшук не може бути наданий слідчим суддею, якщо клопотання про обшук не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 234 КПК України вимогам. Згідно із зазначеною нормою клопотання про обшук повинно містити, в тому числі, підстави для обшуку.

Частиною п`ятою статті 234 КПК України визначено обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню під час розгляду названого клопотання.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.234 КПК України, клопотання про проведення обшуку повинно містити відомості про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходяться. У відповідності до п.3 ч.5 ст.234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходять у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КПК України, під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року, (Buck v. Germany), заява № 41604/98, ECHR 2005-IV) встановлено, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (див.: зазначене рішення у справі «Функе проти Франції», пункти 55-57; рішення від 25 лютого 1993 р. «Крем`є проти Франції», № 11471/85, пункти 38-40 тощо).

Таким чином заслухавши пояснення слідчого, враховуючи підстави і мотиви клопотання, дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 ) можуть зберігатись речі та документи, які можуть бути речовими доказами та стосуються фактів, які встановлюються у даному кримінальному провадженні. Необхідність проведення обшуку обумовлена метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: бланків документів, документів з ознаками підробки, накладних, квитанцій (в тому числі і банківські); записників (зошити, блокноти, папери із записами, тощо…); мобільних телефонів, засобів електронного зв`язку, системних блоків, ноутбуків, флеш накопичувачів, носіїв інформації; печаток, штампів, кліше, а також предметів, пристроїв та знарядь за допомогою яких здійснюється друк документів.

Відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, оскільки можуть бути використані як речові докази в кримінальному провадженні й мають суттєве значення для з`ясування важливих обставин у даному кримінальному провадженні, та можуть знаходитися у зазначеному в клопотанні приміщенні, що відповідно до частини 5 ст.234 КПК України свідчить про обґрунтованість клопотання та можливість його задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 234-235 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл слідчому слідчим, які входять в групу слідчих у кримінальному провадженні № 0000073 від 31.07.2023 р., а також за дорученням слідчого в порядку ст. 40 КПК України оперативним працівникам Служби безпеки України, на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , та в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме:

-бланків документів, документів з ознаками підробки, накладних, квитанцій (в тому числі і банківських);

-записників (зошити, блокноти, папери із записами, тощо);

-мобільних телефонів, засобів електронного зв`язку, системніх блоків, ноутбуків, флеш накопичувачів, носіїв інформації;

-печаток, штампів, кліше, а також предметів, пристроїв та знаряддя за допомогою яких здійснюється друк документів.

-банківських карток, грошових коштів, які мають та можуть мати значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, що може свідчити про причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали - один місяць з дня постановлення ухвали.

Ухвала надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи із зазначених у клопотанні підстав лише один раз.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1