ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1947/24 Справа № 202/989/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження 0000405 за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять ухвалу суду скасувати як незаконну, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовують тим, що з початку розгляду цього обвинувального акта в суді першої інстанції обвинувачені та їх захисники систематично затягували судовий розгляд шляхом заявлення однотипних клопотань та неявкою до суду, також вони неодноразово порушували порядок в судових засіданнях.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 126 КК України, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, захисник обвинувачених заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 згідно із положеннями ст. 12 КК України є кримінальними проступками та нетяжким злочином.

З часу вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, а саме з 29.01.2018 року, 23.03.2018 року та 10.04.2018 року минуло більше 5 років, тому суд дійшов висновку, що є підстави для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.126 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, та звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цією ж ухвалою цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілих не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до зміненого обвинувального акта ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.126 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України відносяться до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КК України, до нетяжкого злочину.

Відповідно до протоколів судових засідань від 18.09.2023 року та 28.03.2024 року потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції було роз`яснено, що вони можуть підтримувати попереднє обвинувачення, однак потерпілі повідомили, що вони підтримують змінений обвинувальний акт.

З пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: - два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

На момент розгляду місцевим судом кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 закінчився передбачений законом строк давності притягнення їх до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення.

Зважаючи на це, 28.03.2024 року захисник обвинувачених звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні від 28.03.2024 року обвинувачені підтримали подане захисником клопотання та надали свою згоду на звільнення у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.ст. 49, 106 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дотримуючись вимог, передбачених статтями 284, 286 КПК України, суд першої інстанції розглянув вищезазначене клопотання захисника, обґрунтовано звільнив обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, суд відповідно до ст. 372 КПК України, зазначив в ухвалі правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченим; суть питання, що вирішується ухвалою; встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Зокрема, суд зазначив, що події, за якими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень відбувались 29 січня, 23 березня та 10 квітня 2018 року, на момент судового розгляду пройшло більше 5 років, обвинувачені не заперечували проти застосування до них звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Також, обставини, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України, - відсутні, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо розшуку обвинувачених чи вчинення ними нового кримінального правопорушення.

Таким чином, суд встановив усі обставини, необхідні для вирішення вказаного питання, і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та закрив кримінальне провадження щодо них.

Доводи потерпілих про те, що обвинувачені та їх захисники систематично затягували судовий розгляд шляхом заявлення однотипних клопотань та неявкою до суду, також вони неодноразово порушували порядок в судових засіданнях не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо розшуку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 чи вчинення ними нового кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що статтями 284-288 КПК України встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, то звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

При цьому згода сторони обвинувачення, потерпілого чи його представника на задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України чи визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, встановивши наявність усіх, передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком законної сили.

З урахуванням наведеного, доводи потерпілих про незаконність ухвали суду відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження та положеннями кримінального та кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, ухвала суду постановлена згідно із нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4