Справа № 438/774/24
Провадження № 1-кп/438/114/2024
В И Р О К

іменем України

25 листопада 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001026 від 14.11.2023 р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оттавіано Італійська Республіка, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, студента 1-го курсу Львівського державного лісотехнічного університету, раніше несудимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та угоду про визнання винуватості від 02.07.2024 р. -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.11.2023 р., приблизно о 17 годині 40 хвилин, керуючи мотоциклом «Tekken MH250GY-15» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Данила Галицького, що у м. Борислав Бориславської МГ Дрогобицького району Львівської області, у напрямку до центру міста, при проїзді ділянки дороги у районі будинку № 34, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»), Розділу 2 п. 2.3. а), б), Розділу 12 п. 12.1, 12.3, 18.1, 31.1, 31.4 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він керував технічно несправним мотоциклом, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки, у результаті чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переходили проїзну частину дорогу в межах нерегульованого пішохідного переходу, зліва направо, по напрямку руху мотоцикла.

Внаслідок порушення водієм неповнолітнім ОСОБА_6 Правил дорожнього руху:

- ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: рана на підборідді, забій правого колінного суглобу з частковим розривом передньої хрестоподібної зв`язки та частковим розривом медіальної зв`язки, субхондральним переломом латерального виростка правої стегнової кістки, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

- малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження: відкритий перелом лівого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закриті переломи обох стегнових кісток в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом правої гомілки в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом середньої фаланги 5-го пальця правої кисті, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху, будучі особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, щиро покаявся, пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення при обставинах, зазначених у обвинувальному акті. Не заперечував проти відшкодування понесених державою процесуальних витрат.

Крім того, на адресу суду надійшла угода про визнання винуватості від 02.07.2024 р., укладена за згодою потерпілої та законних представників малолітніх потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , а також за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також узгодженого, із застосуванням положень ст. 69 КК України, основного покарання у вигляді ста годин громадських робіт, та з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком в один рік, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків її невиконання.

У зв`язку із цим обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений стверджував, що він цілком розуміє: 1) що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, обвинувачений зазначив, що вищевказана угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник та законний представник обвинуваченого в судовому засіданні наполягали на затвердженні угоди.

Заслухавши думки сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_6 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження, за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угоду укладено добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

При дослідженні даних щодо особи обвинуваченого встановлено, що останній є студентом денної форми навчання, неодружений, несудимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, не перебуває на обліку у наркологічному диспансері.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, а також - повне добровільне відшкодування потерпілим завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Щодо призначення узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, то суд виходить з наступного.

Частина 1 вказаного положення надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони 1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і 2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Також обов`язково мають враховуватися дані про особу винного.

Виходячи із загальних, передбачених ст. 65 КК України засад призначення покарання, суд вважає, що сукупність таких обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, повне та беззастережне визнання вини, а також позитивні характеристики обвинуваченого, відсутність судимості, відсутність обтяжуючих обставин, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Від цього, суд погоджується із умовами укладеної угоди в частині призначення основного покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, та вважає, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін. Призначення такого покарання буде відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, індивідуалізації покарання.

Також, на думку суду, для мети кримінального покарання у даному випадку достатньо застосування обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

На переконання суду, такі покарання будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України, скасувавши їхній арешт.

Процесуальні витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі обвинуваченим, який має власні грошові кошти для цього.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0001026 від 14.11.2023 р. угоду про визнання винуватості від 02.07.2024 р., укладену за згодою потерпілої та законних представників малолітніх потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оттавіано Італійська Республіка, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому основне покарання у виді ста годин громадських робіт, та призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк в один рік.

Речові докази: мотоцикл «Tekken MH250GY-15» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 - повернути власнику, скасувавши вжитий ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2023 р. арешт вказаного мотоциклу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальній сумі 11 359,20 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять сім грн. 20 коп.) гривень.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що, відповідно ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_11