Номер провадження: 11-кп/813/617/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «EasyCon» за участю захисника ОСОБА_8 , апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2023 року в кримінальному провадженні №0003930 від 16.12.2019 року щодо:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст.194 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнані винуватими у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, та їм призначене покарання:

- ОСОБА_11 у виді 7 (семи) років позбавленні волі;

- ОСОБА_12 у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- ОСОБА_13 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахується з моменту його фактичного затримання, тобто з 29.10.2020 року.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 рахується з моменту їх фактичного затримання, тобто з 11.06.2020 року.

Зараховано в строк призначеного ОСОБА_11 покарання, строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 29.10.2020 року до дня набрання вироком законної сили.

Зараховано в строк призначеного ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання, строк їх попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 11.06.2020 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, застосований до кожного з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у виді тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вироком суду частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 635338,60 грн. (шістсот тридцять п`ять тисяч триста тридцять вісім гривень 60 копійок).

Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_14 10000 (десять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову потерпілого ОСОБА_14 відмовлено.

Вироком суду частково задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 502563 (п`ятсот дві тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні.

Стягнуто з обвинувачених на користь потерпілого ОСОБА_15 в якості відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у сумі по 20000 (двадцять тисяч) грн. з кожного, з ОСОБА_13 10000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовів потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відмовлено.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 подали апеляційні скарги.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 12.10.2023 року, в провадження складу колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_17 розподілені матеріали провадження за вказаними апеляційними скаргами (номер провадження апеляційного суду №11-кп/813/2374/23).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.10.2023 року задоволено самовідвід судді ОСОБА_17 від розгляду кримінального провадження, у зв`язку із тим, що суддя приймав участь у розгляді клопотань про надання дозволу на проведення негласних (слідчих) розшукових дій на стадії досудового розслідування кримінального провадження №0001069, яке об`єднано з кримінальним провадженням №0001108 та в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням №0003930 постановами прокурора від 06.07.2020 року та 21.10.2020 року, а також у зв`язку із його участю під час досудового розслідування кримінального провадження №0001108 при розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_18 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу (№522/9440/20; провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/1061/20). Матеріали кримінального провадження передані до апарату апеляційного суду для визначення іншого складу суду, в порядку, передбаченому ст.35 КПК.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_19 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 23.10.2023 року задоволено самовідвід судді ОСОБА_19 від розгляду кримінального провадження, з тих підстав, що суддя ОСОБА_19 приймав участь у розгляді клопотань про надання дозволу на проведення негласних (слідчих) розшукових дій на стадії досудового розслідування кримінального провадження №0001069, яке об`єднано з кримінальним провадженням №0001108 та в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням №0003930 постановами прокурора від 06.07.2020 року та 21.10.2020 року. Матеріали кримінального провадження передані до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду відповідно до ст.35 КПК.

23.10.2023 року повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями матеріали кримінального провадження розподілені для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

18.10.2024 року в судовому засіданні, перед судовими дебатами, захисник ОСОБА_7 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_2 , який мотивований тим, що в період з 2019 року по 24.06.2020 року, суддя ОСОБА_2 займав посаду судді Одеського апеляційного суду. В зазначений період часу, посаду помічника судді в Одеському апеляційному суді займала ОСОБА_1 , яка на теперішній час є суддею Приморського районного суду м. Одеси та під головуванням якої розглянуто дане кримінальне провадження та ухвалений оскаржений вирок. Вказані обставини, на думку захисника ОСОБА_7 , викликають сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_2 .

Розгляд заяви захисника ОСОБА_7 про відвід, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності потерпілих: ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також представників потерпілих: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які будучи повідомленими дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

При цьому, представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_21 , та потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Заслухавши пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтримали заявлений відвід; захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які залишили вирішення відводу на розсуд суду; прокурора, який заперечував проти задоволення заявленого відводу; перевіривши матеріали провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого відводу, колегія суддів виходить з того, що мотиви, на які посилається захисник в обґрунтування заявленого відводу, формально не містять підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, які унеможливлюють участь судді ОСОБА_2 в розгляді даної справи.

Разом з тим, колегія суддів враховує загальновідомий факт, що суддя ОСОБА_1 , якою винесений оскаржений вирок, до призначення на посаду судді деякий час працювала в Одеському апеляційному суді помічником судді ОСОБА_2 .

Оскільки захисник ОСОБА_7 висловив недовіру судді ОСОБА_2 з мотивів того, що оскаржений вирок ухвалений колишнім помічником судді апеляційного суду - суддею ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що за таких обставин, як в учасників провадження, так і у сторонніх спостерігачів, у разі подальшої участі судді ОСОБА_2 в розгляді даної справи, з урахуванням існуванням у сторони захисту твердження про існування обставин, які свідчать про упередженість судді, можуть виникнути певні сумніви стосовно неупередженості судді в результатах розгляду даної справи.

Оцінюючи доводи заявленого відводу, колегія суддів враховує, положеннями ст.ст. 1, 15 Кодексу суддівської етики.

Відповідно до ст. 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Згідно положень ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів (цінність 2 принципу «Неупередженість»), схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод (далі Конвенція) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи той факт, що у захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , існують сумніви щодо неупередженості та безсторонності суді ОСОБА_2 , суддя та колегія суддів в цілому, не вважають за необхідне переконувати сторону захисту щодо відсутності таких обставин, з урахуванням фактичного небажання захисниками та підозрюваними усвідомити та прийняти той факт, що попередня робота судді місцевого суду, який ухвалив оскаржуваний вирок, на посаді помічника судді в апеляційному суді, жодним чином не може свідчити про наявність у того чи іншого судді апеляційного суду, будь-якого «особливого відношення» до судових рішень, прийнятих суддями місцевих судів, які є колишніми помічниками апеляційного суду.

В цьому контексті, з аналогічних підстав, колегія суддів визнає декларативними та необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 стосовно того, що суддя ОСОБА_2 , з урахуванням того, що оскаржений вирок ухвалений суддею, який в минулому був його помічником в суді апеляційної інстанції, може мати будь-яку зацікавленість в результатах розгляду справи.

Водночас, не вдаючись до спроб зрозуміти та оцінити дійсні мотиви заявленого захисником ОСОБА_7 . відводу судді ОСОБА_2 (оскільки істинні мотиви беззаперечно відомі лише стороні захисту, з урахуванням стадії судового розгляду в суді апеляційної інстанції на якій заявлений відвід - безпосередньо перед судовими дебатами, після сплину одного року розгляду справи), колегія суддів приходить до висновку, що в разі незадоволення заявленого відводу та подальшої участі суді ОСОБА_2 в розгляді даної справи та прийнятті будь-якого рішення, сторона захисту наполягатиме на тому, що таке рішення прийнято внаслідок упередженості судді ОСОБА_2 , а у інших сторін провадження або сторонніх спостерігачів, незважаючи на результати такого розгляду, також можуть виникнути сумніви в неупередженості суді в при прийнятті рішення.

Приймаючи до уваги наведені вище вимоги законодавства України, практики Європейського суду з прав людини та Бангалорських принципів поведінки суддів, керуючись положеннями ст.ст. 75, 81 КПК, з метою забезпечення виконання положень ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28 КПК, якими регламентовані завдання кримінального провадження та загальні засади кримінального судочинства, зокрема з метою дотримання, в першу чергу, прав обвинувачених на неупереджений розгляд справи, запобігання виникненню будь-яких сумнівів в учасників процесу та сторонніх спостерігачів щодо безсторонності як судді ОСОБА_2 , так і складу суду в цілому, колегія суддів вважає, щозаявлений відвід підлягає задоволенню, оскільки в разі не задоволення його не заявлення та подальшого розгляду справи даним складом суду, сторони кримінального провадження або інші сторонні спостерігачі, можуть поставити під сумнів будь-яке рішення апеляційного суду ухвалене в даному складі суду.

Керуючись ст.ст. 75, 376, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заявленийзахисником ОСОБА_7 відвід судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2023 року в кримінальному провадженні №0003930 від 16.12.2019 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Передати матеріали кримінального провадження №11-кп/813/617/24 до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4