ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6399/24 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/486/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 2 ст.286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлитамак (Республіка Башкортостан), громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 19-00 год до 07-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, а також з обов`язками прибувати за кожним викликом до прокурора, суду; не відлучатися з м. Херсона без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2021 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 4853 грн. 76 коп.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 21 листопада 2021 року близько 17 години 40 хвилин, керуючи технічно-працездатним автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. 49 Гвардійської дивізії в м. Херсоні, за напрямком від просп. Адмірала Сенявіна до просп. 200-річчя Херсону, знаходячись біля буд. №4, корп. №2 по вул. 49 Гвардійської дивізії, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п.п. 2.3(б), п. 18.4 Правил дорожнього руху України, наближаючись в правій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, визначеного дорожніми знаками п.п. 5.38.1 і 5.38.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України, перед яким зупинилися інші транспортні засоби, що рухалися в попутному напрямку, а саме: один автомобіль в смузі руху, що слугує для повороту ліворуч (ближче до центру проїзної частини), другий автомобіль в лівій смузі руху, не зменшив швидкість, не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода і небезпека, продовжив рух без зупинки та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину дороги по пішохідному переходу з ліва на право за ходом руху автомобіля, допустивши наїзд на зазначеного пішохода.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забій головного мозку середнього ступеню, крововиливи під тверду і м`яку мозкові оболонки, перелом склепіння та основи черепа, перелом лівої вилицевої кістки, забійна рана голови, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог п.п. 2.3(б), п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильності кваліфікації своїх дій та призначене основне покарання, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому додаткового покарання, а саме не призначати йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зокрема, як зазначає апелянт, саме наявність посвідчення водія є його єдиним джерелом доходу та засобом сплати аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, а також призначене основне покарання ним не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не переглядає вирок суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до вимог ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Крім того, ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, наявність/відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Крім зазначено, призначаючи ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами врахував те, що обвинувачений раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та після цього вчинив кримінальне правопорушення наслідком якого стало заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Із зазначеним погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Зазначене вказує на неналежну поведінку обвинуваченого до виконання правил ПДР, а саме на його байдуже ставлення до їх виконання, що фактично і стало наслідком вчиненого кримінального правопорушення.

Безпідставними є посилання обвинуваченого на те, що наявність у нього посвідчення є єдиним джерелом доходу та сплати аліментів , оскільки, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 є особою офіційно не працевлаштованою. Будь-яких доказів того, що він є особою офіційно працевлаштованою на посаду водія, чи з ним укладена інша правова угода з оплатним використанням ним власного транспортного засобу матеріали провадження не містять. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано прийшов до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_7 додатково покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи таке покарання справедливим, законним, обґрунтованим та таким, що відповідає принципам справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та невідворотності покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2024 року стосовно нього ч. 2 ст. 286 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12