ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1133/24 Справа № 185/2636/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000018 від 04 січня 2017 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Павлоградського окружної прокуратури ОСОБА_9 , а також захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.08.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання за у виді позбавлення волі на строк 10 років 9 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднано частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 та за правилами складання покарань, передбаченими ст. 72 КК України, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 03 січня 2017 року приблизно о 23.20 годині обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в спальній кімнаті в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , - після спільного вживання спиртних напоїв зі своєю сестрою, свідком ОСОБА_10 та її свекром, потерпілим ОСОБА_11 , образ та висловлювання нецензурною лайкою останнього на адресу його сестри, свідка ОСОБА_10 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на протиправне позбавлення життя та заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , взяв в руки дерев`яний табурет та, усвідомлюючи протиправність і небезпеку своїх дій, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_11 , умисно завдав не менше двох ударів дерев`яним табуретом по спині потерпілого та одного удару в область лівої скроневої кістки голови останнього. Від нанесених ударів табурет зламався, розлетівшись на бруски. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя та заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 зайшов до кухні, де зі столу взяв ножа, та повернувся до потерпілого ОСОБА_11 , який перебував в цей час в спальній кімнаті, та за допомогою ножа завдав останньому не менше 21 удару в ділянки голови, шиї, обличчя, в область лівої передньобічної поверхні грудної клітини, в область правої частини грудної клітини, в область правого ока потерпілого ОСОБА_11 , після чого, переконавшись в тому, що останній не подає ознак життя, припинив нанесення ударів.

04 січня 2017 року о 05.00 годині від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер в КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради».

Своїми умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді:

- відкритої черепно-мозкової травми, дірчастого перелому скроневої кістки ліворуч, ізольованого перелому основи черепу, забою головного мозку, крововиливів під м`які мзкові оболонки, дрібновогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночках мозку, масивних інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці, колото-різаної рани на шкіряних покровах обличчя у проекції внутрішнього кута правового ока з пошкодженням м`яких тканин, правої очниці, малого крила клиновидної кістки ліворуч, твердої мозкової оболонки з наступним повним розривом лівого зорового нерву, м`якої мозкової оболонки та речовини головного мозку; колото-різаної рани на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 6-му міжреберному проміжку з пошкодженням задньої поверхні нижньої долі правої легені; колото-різаної рани на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 4-му міжреберному проміжку без пошкодження легені; колото-різаної рани на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 4-5 міжреберному проміжку, передньої поверхні верхньої долі лівої легені; колото-різаної рани, що розташована на передній поверхні грудної клітини на 13.5 см до гори від мечоподібного відростку з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною , м`язів грудної клітини, грудини, пристінкової плеври у 3-му міжреберному проміжку, передньої поверхні верхньої долі правої легені, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_11 ;

- перелому 7-го ребра по підпахвинній лінії ліворуч з пошкодженням пристінкової плеври, які за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості;

- множинних поверхневих колото-різаних ран обличчя ліворуч та праворуч, на передньо-бічній поверхні шиї праворуч, на задній поверхні грудної клітини, на верхніх кінцівках, котрі починаються колото-різаними ранами та сліпо закінчуються у підлеглих м`яких тканинах на глибину від 0.5 см до 2.5 см, тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на шкіряних покровах обличчя, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної травми тіла, котра супроводжувалась відкритою черпно-мозковою травмою, дірчатим переломом скроневої кістки ліворуч, ізольованим переломом основи черепу, забоєм головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки, дрібновогнищевими крововиливами у речовині головного мозку, темно-червоною рідкою кров`ю у бічних шлуночки мозку, масивними інфільтруючими крововиливами у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч; проникаючими колото-різаними пораненнями обличчя з пошкодженням речовини головного мозку, передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легень, які супроводжувались зовнішньою та внутрішньою кровотечами і ускладнилось гострою крововтратою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині обсягу обвинувачення та ухвалити новий вирок, зазначивши у його мотивувальній частині обставину, що обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор вказує на те, що в обвинувальному акті у відповідності з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурором було зазначено як одну з обставин, що обтяжують покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, що узгоджується з матеріалами кримінального провадження. Між тим, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у вироку зазначену обставину суд не вказав та при цьому не врахував її при призначенні покарання обвинуваченому, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та, повторно дослідивши докази, закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На переконання сторони захисту ОСОБА_7 до вчинення злочину непричетний, проте суд не врахував обставин, які це підтверджують. Так, захисник зазначає, що суду першої інстанції не надав належної оцінки показанням самого обвинуваченого, який свою причетність до злочину заперечував та вказав на наявність неприязних відносин між потерпілим та його сестрою ОСОБА_12 , яка і повідомила його про вбивство ОСОБА_11 . При цьому, суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_12 була засуджена за нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що спричинили смерть останнього. Поряд із цим, суд не врахував факту відсутності мотиву у ОСОБА_7 , який конфліктів з потерпілим не мав та бачив останнього лише декілька разів, а також не з`ясував причин завдання потерпілому великої кількості ударів, що може бути зумовлено лише сильною образою на останнього. Окрім цього, захисник вважає, що судом не надано оцінки висновкам експертиз, згідно з якими у піднігтьовому вмісті з обох рук ОСОБА_7 наявність крові не встановлена, що суперечить обставинам провадження, зокрема кількості завданих тілесних ушкоджень, а на ніжці табурета не виявлено генетичних ознак зразка букального епітелію обвинуваченого, що виключає можливість спричинення цих ударів обвинуваченим. Поряд із цим, судом не враховано показань малолітнього свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що саме ОСОБА_10 разом з невідомим чоловіком, спричиняла тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_15 - опікуна дітей ОСОБА_10 , яка повідомила, що зі слів ОСОБА_14 дізналась, що злочин вчинила її мати. Окрім цього, не надав оцінки суд й показанням свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які засвідчили, що обвинувачений спав, тоді як обстановка у квартирі свідчила про змивання слідів крові. Що стосується висновку експерта в частині встановлення на внутрішній поверхні черевиків клітин з ядрами, які належать ОСОБА_7 , то ці обставини, на думку захисту, обумовлені лише тим, що у судовому засіданні 08.01.2019 на вимогу судді ОСОБА_18 . ОСОБА_7 взув вказані черевики з метою підтвердити ті обставини, що вони не відповідають розміру його стопи. При цьому, перевірити наведені обставини неможливо, оскільки у матеріалах провадження відсутній диск з записом цього судового засідання, однак експерт під час судового розгляду не заперечувала можливість утворення таких слідів в результаті одноразового взування. Щодо слідів ОСОБА_7 на руків`ї ножа, то це зумовлено лише тим, що він перебував на кухні та міг до нього торкатись.

Окрім наведеного, захисник вказує на недопустимість доказів, покладених в основу вироку. Так, зокрема, під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_19 було залучено ОСОБА_20 , як спеціаліста замість експерта, який протягом слідчої дії ставив питання ОСОБА_10 без дозволу слідчого. Поряд із цим слідчим та спеціалістом ставились навідні питання, а сама ОСОБА_10 на ці питання чітких відповідей не надавала. Більш того, під час цієї слідчої дії фактично здійснено допит свідка, що змісту слідчого експерименту не відповідає. Разом із цим, захисник ставить під сумнів й протокол відібрання зразків для проведення експертизи, через суперечливість часу проведення огляду трупу та цієї слідчої дії, невідповідність кваліфікації, зазначеної у постанові та протоколі, а також у зв`язку з відсутністю даних про добровільність дій обвинуваченого. При цьому, спростовуючи наведені обставини, суд керувався показанням свідка ОСОБА_21 , який з позиції захисту є зацікавленим. Що стосується протоколу огляду трупу потерпілого, то і ця слідча дія на думку адвокат проведена з порушенням вимог КПК України. Захисник зазначає, що протокол містить ознаки підроблення часу проведення слідчої дії, про що свідчить сама описова частина протоколу, а також й висновок експерта № 8. Окрім цього, захисник вказує на недопустимість речових доказів. Адвокат звертає увагу суду на те, що під час особистого огляду ОСОБА_7 у нього було вилучено його речі, детальний опис яких всупереч вимогам ч. 2 ст. 100 КПК України протокол не містить. На переконання захисника, наведені порушення у сукупності свідчать про недопустимість як самих доказів, на які вказує захисник, так і похідних від них доказів, як плоди отруйного дерева.

Серед іншого, захисник вказує на те, що органом досудового розслідування не було перевірено причетності до злочину інших осіб, не надано оцінки всім обставинам провадження, а також не враховано, що генотип крові обвинуваченого та ОСОБА_10 може збігатись через наявність родинних зв`язків, тоді як суд з метою з`ясування об`єктивності досудового розслідування допитав лише слідчого у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу сторони захисту підтримали, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_22 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за встановлених судом обставин відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що 03 січня 2017 року прийшов до своєї сестри, з якою вживав алкогольні напої, а також вказав на те, що залишився в неї спати. Далі його розбудили ОСОБА_23 з двома хлопцями, які відвели його на кухню та закрили там до приїзду поліції;

- показаннями потерпілої ОСОБА_23 - доньки потерпілого, яка вказала на те, що її брат ОСОБА_13 проживав в квартирі батька з ОСОБА_10 та двома дітьми. Ввечері 03 січня 2017 року до її оселі прийшов брат та попросив батька піти разом з ним до квартири, бо його вигнав з неї ОСОБА_7 брат ОСОБА_10 та він його побоюється. Батько одягнувся та пішов з братом. Близько 01.00 годині ОСОБА_13 повернувся в стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що він знайшов батька в квартирі в крові. Вона разом з донькою, сусідами - братами Голевськими та ОСОБА_13 направились до квартири батька, де побачили як в маленькій спальній кімнаті на підлозі біля шафи лежить батько, весь в крові, з ножовими пораненнями на обличчі, а в зальній кімнаті за диваном в дублянці спить обвинувачений. Батько був ще живий, поруч лежав розтрощений табурет та зламана ніжка;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка вказала на те, що 03 січня 2017 року до неї приходив ОСОБА_13 , який був напідпитку, та повідомив, що не міг потрапити до квартири, просив зателефонувати батькові та викликати його. Приблизно о 23.20 годині того ж дня ОСОБА_13 знову приходив до неї та просив викликати поліцію, казав, що батька можуть вбити. Вона викликала поліцію. Через 20 хвилин ОСОБА_13 прийшов ще раз та просив повторно викликати поліцію, яку він залишився чекати у дворі. Також вона бачила, що після цього з під`їзду виходило ще двоє осіб чоловічої статті, а пізніше почувши шум стала свідком того, як виносили тіло загиблого;

- показаннями ОСОБА_10 , яка хоча і вказала на присутність у квартирі іншої особи, проте не заперечувала, що разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_7 вживала алкогольні напої. Згодом, коли ОСОБА_13 пішов, до квартири прийшов потерпілий, який зайшов до кухні, почав сваритися та дав їй ляпаса. ОСОБА_11 випив та пішов до своєї кімнати, після чого там чула галас. Окрім цього, свідок засвідчила, що у квартирі також перебували її діти, а в коридорі вона знайшла ніж, який вилучили поліцейські;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , яка вказала на те, що на момент подій вона перебувала в квартирі. Потерпілий ОСОБА_11 - її дід прийшов до них в гості та перебував разом з нею в кімнаті, вони бавились. В кімнату увійшов обвинувачений ОСОБА_7 разом з її матір`ю, ОСОБА_10 . Вона разом з дідом знаходились на дивані. Обвинувачений став бити діда, скинув його з дивану, вдарив маленьким стільцем, який був поруч з диваном, по голові дідові. Потерпілий ОСОБА_11 лежав на спині на підлозі, вона залишилась сидіти на дивані. Обвинувачений штрикав діда жовтою пластиковою палицею. Потім ОСОБА_7 став завдавати удари потерпілому ножем. Вона заховалась у куточок та спостерігала за подіями. В той день в квартирі сторонніх осіб не бачила, в оселі перебували обвинувачений, ОСОБА_10 та ОСОБА_13

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який вказав на те, що в січні 2017 року вночі йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_23 та попросила прийти до будинку, де проживає її батько. Він прийшов разом з братом ОСОБА_26 , зустрілись з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони закрили останніх на кухні, у спальні побачили як на підлозі біля шафи лежить ОСОБА_11 , весь в крові, з ножовими пораненнями, а сусідній кімнаті за диваном спить обвинувачений, вдягнений в дублянку. Обвинуваченого, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, був сонний та наляканий, вони також направили до кухні, а самі залишились біля потерпілого та чекали на поліцію та швидку. В квартирі перебувало ще двоє малолітніх дітей, а також знайдено кухонний ніж з темним руків`ям;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що вночі зателефонувала потерпіла ОСОБА_23 та повідомила, що її батька побили. Він разом з братом направились до будинку, де відбувались події. При вході до квартири зустрілись з ОСОБА_13 , в одній спальні в крові побачили потерпілого, який лежав на підлозі, був сильно побитий, мав ножові поранення та хрипів. Також неподалік він побачив стілець чи-то розламаний, чи-то в крові. В сусідній кімнаті були діти та обвинувачений, який спав біля батареї у верхньому одязі дублянці. Вони його розбудили, ОСОБА_7 був в стані сильного сп`яніння, наляканий, на дублянці він помітив сліди крові. Під час перебування в квартирі був знайдений ніж з залишками крові;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що приблизно 5 років була опікуном неповнолітнього свідка ОСОБА_28 . З сім`єю ОСОБА_29 та ОСОБА_30 спілкувалась з 2012 року, сім`я була неблагонадійною. Причину різниці показань неповнолітнього свідка ОСОБА_14 може пояснити залякуванням дитини з боку матері ОСОБА_10 . Про обставини загибелі дідуся ОСОБА_31 їй повідомляла раніше під час спілкування з психологом. Цей фахівець казав, що це не вигадки дівчини. Під час першого допиту в суді вона не висловлювала ніяких зауважень з проводу почутого, нічого не казала, що ОСОБА_31 повідомляє не ті обставини подій, про які розповідала раніше;

- показаннями свідка ОСОБА_21 - слідчого СВ Павлоградського ВП, що здійснював досудове розслідування, зокрема входив до складу оперативно-слідчої групи, яка виїздила на місце злочину, який пояснив, що начальником слідчого відділу проведення досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_11 було доручено йому. Одразу відомості за виявленою подією до ЄРДР були внесені за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Ніяких змін в кваліфікації протягом досудового розслідування не відбулось. Підтвердив, що огляд трупу потерпілого проводився у відділенні моргу, після чого проводилась судово-медична експертиза ОСОБА_11 . Протокол ним складався під час вказаної слідчої дії, виправлення в часі це механічна помилка, дійсно огляд тривав з 09.30 до 09.50 години 04.01.2017 року, в ході якого були вилучені зрізи з нігтьових пластин. Відібрання біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_7 відбувалось на підставі постанови прокурора, яку ця особа самостійно складала. Ніяких заздалегідь ним заготовлених зразків постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для експертних досліджень не виготовлялось. В протоколі про відібрання зразків для експертизи від 04.01.2017 ним була зроблена помилка в кваліфікації кримінального правопорушення. ОСОБА_7 під час даних дій добровільно погодився надати зразки піднігтьових зрізів та змивів з долонь обох рук, ніяких заперечень з цього приводу з боку обвинуваченого не було. У разі наявності заперечень для відібрання біологічних зразків передбачений інший порядок їх отримання та звернення з цього приводу до слідчого судді. Дану дію він проводив з 10.00 години до 10.20 години 04.01.2017 року в службовому кабінеті Павлоградського ВП, після того як оглянув труп ОСОБА_11 у відділені моргу. Під час проведення досудового розслідування перевірялись усі можливі причетні до вбивства ОСОБА_11 , зокрема і ОСОБА_10 . Це відбувалось зокрема і на підставі допитів учасників кримінального провадження. Ніякої версії щодо причетності до вбивства або вчинення його особою на ім`я « ОСОБА_32 » - жодний із допитаних учасників, зокрема і сам обвинувачений з захисником, не висловлювали, клопотань про проведення певний слідчий дій з цього приводу не заявляли. Слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_10 проводився ним, стан свідка у нього не викликав сумнівів. Свідок ОСОБА_10 , перебуваючи на місці вчинення злочину, добровільно, без будь-якого примусу відтворила механізм спричинення тілесних ушкоджень загиблому обвинуваченим. Ніяких сумнівів в правдивості свідчень свідка під час слідчої дії у нього не викликало;

- оголошеними у суді показаннями померлого ОСОБА_13 , що були надані суду під час судового розгляду в іншому складі суду, який пояснив, що 03 січня 2017 року ввечері до його квартири прийшов брат його дружини, обвинувачений ОСОБА_7 . Дружина впустила його, вони пройшли до кухні, стали разом вживати спиртні напої. Він в цей момент перебував у своїй кімнаті разом з дітьми. Він намагався вигнати ОСОБА_7 , проте його випхали з квартири. В квартирі залишилась ОСОБА_10 з дітьми та обвинувачений. Він пішов до сестри ОСОБА_23 , щоб покликати на допомогу батька. Разом з батьком вони повернулись до квартири, батько зайшов сам в оселю, а він залишився його чекати в під`їзді. Спочатку чув крики з квартири. Чекав годину-півтори. Підійшовши до дверей квартири, нічого не почув. Зайшовши потихесеньку в оселю, побачив батька в крові, він лежав на правому боці в кімнаті між шафою та ліжком, в руці був телефон у крові. Обвинувачений ОСОБА_7 був в сусідній кімнаті в стані алкогольного сп`яніння, сидів біля телевізора. Він не бачив ОСОБА_10 в той момент, можливо, коли він відходив від будинку та ходив до магазину, дружина вийшла з квартири. Зі слів старшої дочки вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_7 бив ножем батька. ОСОБА_10 також йому говорила, що бачила, як батько сперечався з обвинуваченим, останній махав ножем. Дружина замивала кров біля шафи, в інших кімнатах крові не було. Знаряддя злочину бачив, це їх ніж, яким до цього нарізали хліб. Нікого зі сторонніх в квартирі не було під час подій того дня.

- протоколом огляду місця події від 04.01.2017 та фототаблицею до нього, яким зафіксовано огляд місця вчинення злочину - приміщення квартири АДРЕСА_3 , а також вилучення: змивів виявлених речовин бурого кольору, фрагменту тканини з залишками рідини бурого кольору, кухонного ножа з залишками рідини бурого кольору, з якого попередньо зняті мікрочастинки та дактилоплівка з руків`я, трьох дерев`яних ніжок зі стільця, палки білого кольору, сидіння з ніжкою, відбитків пальців рук, наволочки з залишками рідини бурого кольору /т.1 а.п.146-154/;

- протоколом огляду трупа від 04.01.2017, яким зафіксовано огляд слідчим в приміщенні моргу Павлоградського бюро СМЕ трупу потерпілого ОСОБА_11 з численними ранами, саднами на тілі та голові, а також вилучення піднігтьових зрізів /т.1 а.п.155-164/;

- висновком судово-медичної експертизи №8 від 02.02.2017, згідно з яким при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлена сумісна травма тіла. Відкрита черепно-мозкова травма, дірчастий перелом скроневої кістки ліворуч, ізольований перелом основи черепу, забій головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки, дрібновогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночки мозку, масивні інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч. А також проникаючих колото-різаних поранень:

1) що починаються колото-різаною раною на шкіряних покровах обличчя у проекції внутрішнього кута правого ока з пошкодженням м`яких тканин та продовжується у рановий канал, що прямує у напрямку спереду назад, дещо з права на ліво, ззовні у середину, довжиною близько до 8 см, пошкоджуючи на своєму шляху праву очницю, мале крило клиновидної кістки ліворуч, твердої мозкової оболонки з наступним повним розривом лівого зорового нерву, пошкодженням м`якої мозкової оболонки та речовини головного мозку, прямуючи у ліву лобну частку на глибину 2.8 см, де і затухає;

2) колото-різана рана на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч, виявлений раньовий канал довжиною 11.5 см, котрий прямує у напрямку з заду на перед з право на ліво дещо зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 6-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 2х0.5 см, та пошкодженням задньої поверхні нижньої долі правої легені розміром на вході 1х0.4 см, глибиною 1.4 см;

3) колото-різана рана на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч, виявлений раньовий канал довжиною 8 см, котрий прямує у напрямку з заду на перед, з право на ліво, знизу до гори, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 4-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 1.2х0.2 см, де затухає без пошкодження легені;

4) колото-різана рана на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч, виявлений раньовий канал довжиною 9.5 см, котрий прямує у напрямку з переду назад, з ліва на право, зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до лівої плевральної порожнини пошкоджуючи пристінкову плевру у 4-5 міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 1.8х0.5 см, та пошкодженням передньої поверхні верхньої долі лівої легені розміром на вході 1.2х0.3 см, глибиною 1.3 см;

5) колото-різана рана, що розташована на передній поверхні грудної клітини на 13.5 см до гори від мочеподібного відростку, виявлений раньовий канал довжиною 8.7 см, котрий прямує у напрямку з переду назад, з ліва на право та дещо зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, грудину, проникаючі далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 3-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 2.1х0.6 см та пошкодженням передньої поверхні верхньої долі правої легені розміром на вході 1.4х0.5 см, глибиною 1.8 см.

А також множинних поверхневих колото-різаних ран обличчя ліворуч та праворуч, на передньо-бічній поверхні шиї праворуч, на задній поверхні грудної клітини, на верхніх кінцівках, котрі починаються колото різаними ранами та сліпо закінчуються у підлеглих м`яких тканинах на глибину від 0.5 см до 2.5 см.

Виявлені тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, дірчастого перелому склепіння та основи черепу, забоєм головного мозку, утворилися прижиттєво від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею у вищезазначену ділянку та проникаючих колото-різаних поранень: обличчя рана з пошкодженням речовини мозку, проникаючих колото-різаних поранень передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням лівої та правої легені, виникли прижиттєво від дії гострого предмету, який володів колото-ріжучими властивостями, та за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Згідно з даними судово-медичного медико-криміналістичного дослідження пошкодження №2 та №3 на шматку шкіри з задньо-бічної поверхні грудної клітини праворуч є колото-різаними ранами і заподіяні сплощеним колото-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини близько 18.5 мм (для рани №3), 26.3 мм (для рани №2), який мав гостре лезо та обух товщиною близько 1.0-1.2 мм. Примітка: ширина клинка і товщина обуха приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри.

Тілесні ушкодження у виді перелому 7-го ребра по підпахвинній лінії ліворуч з пошкодженням пристінкової плеври виникли прижиттєво, від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

Тілесні ушкодження у виді: поверхневих колото-різаних поранень обличчя, правої бічної поверхні шиї, задньої поверхні грудної клітини, виникли прижиттєво, від дії гострого предмету, який володів колото-ріжучими властивостями, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на шкіряних покровах обличчя, утворилися прижиттєво від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво за короткий проміжок часу до настання смерті потерпілого.

Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної травми тіла, котра супроводжувалась: відкритою черпно-мозковою травмою, дірчатим переломом скроневої кістки ліворуч, ізольованим переломом основи черепу, забоєм головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, дрібно вогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночки мозку, масивні інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч, проникаючі колото-різаними поранення обличчя з пошкодженням речовини головного мозку, передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легень, які супроводжувались зовнішньою та внутрішньою кровотечами і ускладнилось гострою крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного та додаткових методів дослідження.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво за короткий проміжок часу, який міг вимірюватись секундами, максимум хвилинами, встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень не представляється можливим.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень можливо припустити, що в момент їх отримання розташування потерпілого могло бути різноманітним та змінюватись.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, можливо вказати, що ушкодження у вигляді колото-різаних поранень спричинені не менше як від 21 механічних дій твердого предмету (предметів), який (які) володів колюче-ріжучими властивостями. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого не характерні для спричинення їх власноруч.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_11 етиловий спирт та його сурогати не виявлені.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого №59 КЗ «ПМЛ №4» ДОР» смерть ОСОБА_11 настала 04.01.2017 о 05.00 годині /т.1 а.п.166-174/;

- протоколом затримання обвинуваченого від 04.01.2017, згідно з яким у останнього було вилучено одяг: дублянку чоловічу чорного кольору, брюки чоловічі сірого кольору, светр сірого кольору, черевики світло-сірого кольору /т.1 а.п. 183-186/;

- протоколом отримання біологічних зразків від 06.01.2017, згідно з яким року у обвинуваченого в присутності захисника ОСОБА_8 були відібрані зразки крові /т.1 а.п.196/;

- висновком експерта №75 від 13.01.2017, яким була визначена групова приналежність крові обвинуваченого ОСОБА_7 /т.1 а.п.199/;

- висновком експерта №77 від 25.01.2017, згідно з яким на марлевих серветках зі змивами речовини бурого кольору з умивальника, підлоги в спальній кімнаті та на наволочці, що отримані в результаті огляду місця події, - встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_11 , даних про присутність крові обвинуваченого у вказаних слідах не встановлено /т.1 а.п.203-205/;

- висновком експерта № 78 від 25.01.2017, згідно з яким при експертному досліджені вилученого у обвинуваченого одягу: на дублянці та парі взуття встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_11 , даних про присутність крові обвинуваченого у вказаних слідах не встановлено /т.1 а.п.209-212/;

- висновком експерта №102 від 01.02.2017, згідно з яким під час дослідження вилучених з місця події дерев`яних ніжок, палки та сидіння табурета, на двох дерев`яних ніжках, одній дерев`яній ніжці від стільця з поперековою дерев`яною палкою встановлена наявність крові та визначений білок людини. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілого ОСОБА_11 , даних про походження крові на вказаних речових доказах від обвинуваченого не отримано /т.1 а.п.215-218/;

- висновком експерта №79 від 26.01.2017, згідно з яким на наданих на дослідження мікрочастинках з вмістом, вилучених з руків`я ножа, виявлена кров людини з домішками поту. При серологічному дослідженні слідів крові з домішкою поту виявлені антигени, які характерні для крові обвинуваченого, що не виключає можливості походження від ОСОБА_7 . Також не виключена можливість домішку крові або поту, або тільки поту у зазначеному об`єкті від потерпілого ОСОБА_11 /т.1 а.п.222-224/;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 04.01.2017, згідно з яким у обвинуваченого ОСОБА_7 були відібрані зразки піднігтьових зрізів та змивів з долонь рук для проведення експертиз /т.1 а.п.226/;

- висновком експерта №5006-21 від 21.12.2021, згідно з яким підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Зразки надав» протоколу отримання зразків для експертизи від 04.01.2017 виконаний ОСОБА_7 /т.4 а.п.205-214/;

- висновком експерта №76 від 24.01.2017, згідно з яким на марлевих серветках зі змивами з рук обвинуваченого встановлена наявність крові людини, яка не виключає можливості походження за рахунок домішку крові від потерпілого ОСОБА_11 /т.1 а.п.230-232/;

- висновком експерта №98 від 02.03.2017, згідно з яким препарати ДНК, виділені зі змивів біологічних слідів з кров`ю на руків`ях ножа та з дактилоплівки являють собою суміш ДНК чоловічої статевої приналежності, змішаний генотип якої співпадає з генотипами потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто ДНК в змивах з руків`я ножа та з дактилоплівки може походити від потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 /т.1 а.п.247-249/;

- висновком експерта №97 від 01.03.2017 року за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким препарати ДНК, виділені зі слідів крові в змиві з правої руки обвинуваченого ОСОБА_7 , являють собою ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ОСОБА_11 , та відмінний від генотипу обвинуваченого ОСОБА_7 . ДНК даних слідів крові в змиві з правої руки обвинуваченого ОСОБА_7 може походити від потерпілого ОСОБА_11 з ймовірністю не менше 99.99999937%. Препарати ДНК, виділені зі слідів крові в змиві з лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 , являють собою суміш ДНК чоловічої статевої належності, змішаний генотип якої співпадає з генотипами потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 . Тобто ДНК в слідах з кров`ю в змиві з лівої руки обвинуваченого може походити від потерпілого ОСОБА_11 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 /т.2 а.п.4-8/;

- висновком №322-МК від 20.03.2017 року, згідно з яким пошкодження №2 та №3 на шматку шкіри з задньо-бічної поверхні грудної клітини потерпілого могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа, вилученого з місця злочину /т.2 а.п.11-15/;

- висновком експерта №101 від 30.01.2017, згідно з яким на кухонному ножі, що був вилучений з місця злочину, встановлена наявність крові, виявлені епітеліальні клітини та визначений білок людини. Кров на ножі могла походити від потерпілого ОСОБА_11 , /т.2 а.п.35-38/;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 06.01.2017 та відеозаписом до нього, згідно з якими свідок ОСОБА_10 добровільно в присутності понятих та експерта розповіла про події, які відбувались 03.01.2017, та на місці злочину в квартирі АДРЕСА_3 показала механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 . Так, свідок ОСОБА_10 показала, що в квартирі на момент приходу потерпілого ОСОБА_11 знаходились вона, обвинувачений та діти, нікого іншого не було. Потерпілий ОСОБА_11 зробив їй та обвинуваченому зауваження в нецензурній формі, після чого пішов до своєї кімнати. Обвинувачений пройшов за ОСОБА_11 , вона та діти також зайшли до спальні загиблого. Обвинувачений став наносити удари по голові та тулубу потерпілого, стягнувши його з дивану. Не виключає, що удари ОСОБА_7 міг спричинити дерев`яним стільцем, «проламавши голову» потерпілому. Після чого брат ОСОБА_7 побіг до кухні, звідки приніс кухонного ножа. Вона разом з дітьми перебувала на дивані, закрила очі дітям. Вона побачила, що обвинувачений сів зверху на потерпілого ОСОБА_11 , який лежав на спині на підлозі, та став наносити ОСОБА_11 удари. Вона бачила приблизно 7 помахів руки з ножем. Куди приходились удари, вона не бачила, оскільки на обвинуваченому та потерпілому був одягнутий верхній одяг, можливо це був тулуб, плече чи голова. Померлий намагався чинити опір, прикривався руками. Вона злякалась, обвинувачений пригрозив їй, щоб вона його не викрила. ОСОБА_7 заховався в кімнаті, потерпілий ОСОБА_11 хрипів. Вона поклала молодшу доньку до ліжка, а зі старшою дочкою вибігла на вулицю, де намагалась викликати швидку та поліцію. Коли повернулась додому, то в квартирі вже був її співмешканець ОСОБА_33 з потерпілою. Ганчірка з РБК та залишки РБК в ванній кімнаті, на її думку, це дії обвинуваченого, який намагався змити кров після злочину /т.2 а.п.85-90, 91/;

- протоколом отримання зразків від 29.01.2021 на підставі ухвали суду, згідно з яким у обвинуваченого було відібрано зразки слини для проведення експертизи, про що складено протокол /т.4 а.п.26/;

- висновком експерта № СЕ-19/108-21/4361-БД від 30.09.2021, згідно з яким на наданих на дослідження черевиках (вилучене взуття у обвинуваченого) встановлено наявність клітин з ядрами, які є змішаними, походять ніж від двох осіб, містять домінуючі генетичні ознаки та належать особі чоловічої генетичної статті. Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на черевиках збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки клітин з ядрами на дерев`яній ніжці не містять генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Крім того, на наданих на дослідження експертові ганчірці, сидінні та ніжках від табурета, що були вилучені з місця злочину, наявні клітини з ядрами, проте генетичні ознаки цих клітин не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК /т.4 а.п.167-179/.

- показаннями експерта ОСОБА_34 , яка підтвердила складений нею висновок;

- висновком експертизи № 67 від 30.03.2017, згідно з яким (мовою оригіналу) ОСОБА_35 хроническим психическим заболеванием, слабоумием, иным болезненным состоянием психики в период инкриминируемого ему деяния не страдал и в настоящее время не страдает. Обнаруживал ранее и обнаруживает в настоящее время психические и поведенческие расстройства вследствие употребления алкоголя. В период времени, к которому относится инкриминируемое ему деяние, ОСОБА_35 не обнаруживал признаков какого-либо временного болезненного расстройства душевной деятельности. По своему психическому состоянию в тот период времени он мог отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. По своему психическому состоянию в настоящее время испытуемый также может отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В применении в отношении него принудительных мер медицинского характера не нуждается» /т.1 а.п.239-242/; (перекласти)

- речовими доказами:

- змивами зі слідами РБК з умивальника в ванній кімнаті, ганчіркою зі слідами РБК з ванної, змивами зі слідами РБК з підлоги в спальній кімнаті, наволочкою зі слідами РБК, трьома дерев`яними ніжками від табурета зі слідами РБК, сидінням з однією дерев`яною ніжкою від табурета, кухонним ножнм зі слідами РБК, мікрочастинами з руків`я кухонного ножа, що визнанні постановою слідчого від 04.01.2017 речовим доказом /т.1 а.п.182/.

- дублянкою чоловічою чорного кольору, брюками чоловічими сірого кольору, светром чоловічим сірого кольору, черевиками світло-сірого кольору речами, в яких був одягнутий обвинувачений; зрізами країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_11 , зрізами країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_7 , зразками крові ОСОБА_7 , змивами з рук ОСОБА_7 , що визнанні постановою слідчого від 26.03.2017 року речовими доказами /т.2 а.п.20-22/.

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Що стосується доводів захисту про незаконність та необґрунтованість вироку, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд не надав належної оцінки показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які підтвердили причетність до злочину іншої особи.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведені обставини обґрунтовано не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що суд у вироку навів докладні мотиви, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, під час судового розгляду обвинувачений не заперечував, що перебував у квартирі сестри, однак вказав на те, що окрім нього, ОСОБА_10 та її дітей, там перебував незнайомий йому чоловік. При цьому, ОСОБА_7 засвідчив, що після вживання алкогольних напоїв він ліг спати.

Наведені обставини частково підтвердила ОСОБА_10 , також вказавши на присутність у квартирі третьої особи, проте зауважила, що до квартири приходив свекр, та вони вчотирьох вживали алкогольні напої, після чого ця особа спричинила останньому тілесні ушкодження.

Під час допиту ОСОБА_14 надала різні пояснення, спочатку чітко вказала на відсутність у квартирі сторонніх осіб, окрім потерпілого, ОСОБА_10 та обвинуваченого, який і спричинив тілесні ушкодження її дідусю, а потім вказала на присутність цієї особи, яка разом з матір`ю спричинила потерпілому тілесні ушкодження стільцем та ножем.

Надаючи оцінку наведеним суперечностям, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано надав перевагу первинно наданим поясненням ОСОБА_14 , та не врахував пояснень ОСОБА_10 в частині присутності у квартирі сторонніх осіб.

Суд звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_15 - опікуна ОСОБА_14 , яка пояснила причину різниці показань свідка ймовірним залякуванням дитини з боку матері - ОСОБА_10 та зауважила, що про обставини загибелі дідуся ОСОБА_31 їй повідомляла раніше під час спілкування з психологом, який вказав на те, що це не вигадки дівчини. Під час першого допиту в суді вона не висловлювала ніяких зауважень з проводу почутого та не казала, що ОСОБА_31 повідомляє не ті обставини подій, про які розповідала раніше.

Що стосується показань ОСОБА_36 в частині присутності третьої особи, яка і спричинила тілесні ушкодження потерпілому, то вони суперечать протоколу слідчого експерименту, проведеного за її участі, під час якого ОСОБА_10 засвідчила, що на момент приходу потерпілого ОСОБА_11 у квартирі знаходились вона, обвинувачений та діти. Разом із цим, ОСОБА_10 повідомила, що потерпілий ОСОБА_11 зробив їй та обвинуваченому зауваження в нецензурній формі, після чого він пішов до своєї кімнати. Обвинувачений пішов за ним, вона та діти також зайшли до спальні загиблого, де ОСОБА_7 почав наносити удари по голові та тулубу потерпілого.

Таким чином, під час слідчого експерименту, ОСОБА_37 засвідчила факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, спростувала обставину присутності у квартирі сторонніх осіб та одночасно визнала те, що під час цих подій була присутня ОСОБА_14 , що повністю відповідає первинно наданим ОСОБА_14 показанням. За цих умов, всі подальші дії ОСОБА_10 свідчить лише про намір виправдати брата.

Що стосується доводів захисту про недопустимість протоколу слідчого експерименту, то вони не заслуговують на увагу, оскільки слідча дія проведена у відповідності з вимогами ст. 240 КПК України, що підтверджується долученим до протоколу відеозаписом.

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17, згідно з якою протоколом слідчого експерименту є самостійним процесуальним джерелом доказів.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що суд не перевірив доводи захисту та надав неналежної оцінки показанням обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

При цьому, суд керується також й тим, що сукупність решти доказів ці доводи також спростовує та повністю доводить правильність встановлених судом обставин.

Так, під час судового розгляду ОСОБА_13 вказав на те, що обвинувачений та ОСОБА_10 вигнали його з квартири, де вони разом вживали алкогольні напої, після чого він пішов до квартири ОСОБА_38 за допомогою батька, з яким вони і повернулись на місце вчинення злочину, однак він залишився його чекати поза межами квартири.

Наведені обставини підтвердила й ОСОБА_38 , вказавши на те, що до їх оселі дійсно приходив ОСОБА_13 та просив допомоги у батька, оскільки його з квартири вигнала ОСОБА_10 . з обвинуваченим ОСОБА_7 , якого ОСОБА_13 побоювався.

З наданих під час судового розгляду показань свідками ОСОБА_27 , ОСОБА_25 та потерпілою ОСОБА_23 вбачається, що потрапивши на місце вчинення злочину у квартирі перебували потерпілий з тілесними ушкодженнями та обвинувачений в верхньому одязі, на якому були сліди крові. При цьому, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_27 та ОСОБА_25 вказали також й на наявність на місці злочину ножа, який було вилучено працівниками поліції.

Як вбачається з висновків експертиз, тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 були спричинені саме цим ножем та на ньому були знайдені біологічні сліди обвинуваченого та його ДНК.

Разом із цим, згідно з судово-молекулярною експертизою, на змиві з правої руки обвинуваченого встановила наявність препаратів ДНК, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ймовірністю не менше 99.9 %. В змиві з лівої руки обвинуваченого встановлена наявність препаратів ДНК, змішаний генотип яких співпадає з генотипами ОСОБА_11 та обвинуваченого.

Проведена судово-цитологічна експертиза змивів з рук обвинуваченого також встановила наявність крові людини, яка не виключає можливості походження за рахунок домішку крові від потерпілого ОСОБА_11 .

Окрім цього, при експертному досліджені вилученого у обвинуваченого одягу дублянки та парі взуття встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_11 .

При цьому, належність обвинуваченому взуття встановлена на підставі судово-молекулярної експертизи, згідно з якою на ньому були виявлені клітини з ядрами, домінуючі ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_7 .

З огляду на вказані обставини, у колегії суддів відсутні будь-які сумніви у правильності висновків суду. На переконання колегії суддів, наведені докази у сукупності доводять винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом.

Доводи сторони захисту про те, що залишення обвинуваченим слідів на руків`ї ножа було обумовлено тим, що він був на кухні та міг до нього торкатись, суд розцінює критично, оскільки на одязі, взутті останнього були виявлені сліди крові, що могли походити від ОСОБА_11 , а на змивах з рук - препаратів ДНК, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого.

З наведених підстав колегія суддів вважає необґрунтованими й доводи захисту про відсутність генетичних ознак зразка букального епітелію обвинуваченого на ніжці стільця, яким потерпілому також були спричинені тілесні ушкодження, а також про відсутність у піднігтьовому вмісті рук обвинуваченого слідів крові ОСОБА_11 .

Колегія суддів вважає, що наведені обставини хоча і мають місце, проте висновків суду не спростовують.

Що стосується заперечень належності обвинуваченому взуття та залишення останнім букальних клітин на ньому під час судового розгляду попереднім складом суду (08.01.2019), то і вони не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження, у яких відомості про передання обвинуваченому взуття для встановлення належності за розміром відсутні.

Щодо доводів захисту про недопустимість окремих доказів, то вони свого також свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

Так, в апеляційній скарзі захисник порушує питання про недопустимість протоколу огляду трупа, а також протоколу відібрання біологічних зразків, посилаючись на те, що ці слідчі дії були проведені одним слідчим в однаковий проміжок часу, а протокол огляду містить виправлення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ці обставини були предметом перевірки під час розгляду справи судом першої інстанції та обґрунтовано не знайшли свого підтвердження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що з метою усунення вказаних суперечностей, судом допитано слідчого ОСОБА_21 , який пояснив, що огляд трупу потерпілого проводився у відділенні моргу та тривав з 09.30 до 09.50 години 04.01.2017, а виправлення в часі це виключно механічна помилка. При цьому, свідок зауважив, що після цього, з 10.00 години до 10.20 години 04.01.2017, він здійснив відібрання у обвинуваченого біологічних зразків - піднігтьових зрізів та змивів з долонь обох рук.

Окрім цього, під час проведення судового слідства за клопотанням сторони захисту була проведена судова почеркознавча експертиза стосовно джерела доказу протоколу відібрання зразків для експертизи від 04.01.2017, згідно з висновками якої підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Зразки надав» протоколу отримання зразків для експертизи від 04.01.2017 виконаний ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, надані свідком пояснення та встановлені висновком експерта обставини усувають сумніви у допустимості протоколу огляду трупа, а також протоколу відібрання біологічних зразків.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду про допустимість цих доказів, колегія суддів керується тим, що за умови встановлення факту відібрання зразків саме у обвинуваченого, сама по собі обставина наявності виправлень у протоколі огляду трупу не створює будь-яких юридичних наслідків та в розумінні вимог ст. 87 КПК України не вказує на очевидну недопустимість доказу.

Що стосується тверджень захисника про особисту зацікавленість слідчого, що ставить під сумнів достовірність його показань, то вони є лише його припущенням.

Поряд із цим, не є обґрунтованими й доводи сторони захисту про суперечності у правовій кваліфікації злочину, зазначеній у постанові та протоколі отримання зразків для експертизи.

Суд звертає увагу на те, що номер кримінального провадження, в межах якого приймалось вказане процесуальне рішення та проводилась ця слідча дія, відповідає витягу з ЄРДР, що виключає будь-які сумніви у тому, що доказ було отримано в межах іншого провадження.

На переконання колегії суддів, судом обґрунтовано визнано ці суперечності технічною помилкою, яка жодним чином на результати самої слідчої дії не впливає.

Щодо доводів захисту про те, що під час огляду обвинуваченого не було зафіксовано детального опису вилучених у нього речей, то вони також не заслуговують на увагу.

З матеріалів провадження вбачається, що вилучення речей було здійснено під час затримання ОСОБА_7 , а їх опис зазначено у самому протоколі, який жодних зауважень обвинуваченого та захисника не містить.

Отже, з урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника та розцінює їх виключно як спосіб захисту.

На переконання колегії суддів, суд надав належну оцінку доказам у кримінальному провадженні та дійшов правильного висновку про доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, навівши при цьому у вироку докладні мотиви свого рішення.

Жодних підстав вважати судовий розгляд неповним, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегією суддів не встановлено.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів також не встановлено.

Що стосується доводів прокурора про необхідність скасування вироку з підстав неврахування в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину відносно особи похилого віку, то вони не заслуговують на увагу.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, останній хоча і порушує питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак при цьому не вказує на необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання та просить ухвалити новий вирок, яким фактично слід змінити лише мотивувальну частину.

За цих умов, враховуючи, що вказані змінити не створюють жодних наслідків, ухвалення вироку з наведених мотивів колегія суддів вважає недоцільним.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Павлоградського окружної прокуратури ОСОБА_9 , а також захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4