Справа № 481/87/24
Провадж.№ 1-кс/481/615/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному проваджені начальником Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за№0000584 від 23.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному проваджені начальником Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що слідчим відділенням ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000584 від 23.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

04.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, у яких підозрюється ОСОБА_5 , становить 1 456 179,37 гривень.

Санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Таким чином, з метою відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди та забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна виникла необхідність накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2024 право власності на будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_5 не зареєстровано.

Відповідно до інформації ТСЦ МВС №4845, станом на 02.10.2024 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб BMW X5, 2004 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , дата реєстрації 24.10.2023.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду, не з`явилася, проте на адресу суду подала заяву про проведення судового розгляду у її відсутність.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000584 від 23.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

04.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, у яких підозрюється ОСОБА_5 , становить 1 456 179,37 гривень.

Санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2024 право власності на будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_5 не зареєстровано.

Відповідно до інформації ТСЦ МВС №4845, станом на 02.10.2024 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб BMW X5, 2004 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , дата реєстрації 24.10.2023.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що транспортний засіб належить ОСОБА_5 на праві власності, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, санкція ч. 1 ст.209 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту шляхом заборони користування та розпорядження зазначеного у клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Керуючись ст. 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному проваджені начальником Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування та розпорядження майном, а саме на транспортний засіб BMW X5, 2004 року випуску, VIN НОМЕР_2 , з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 24.10.2023 в ТСЦ МВС №4845.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1