УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000881 від 10.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000881 від 10.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про військову агресію Збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, станом на момент вчинення злочину Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 строком на 90 діб, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 17.09.2023 близько 16 год 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 , перебуваючи на центральному автовокзалі «Вінниця», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , познайомився з ОСОБА_7 , який перебував в алкогольному сп`янінні. Вході розмови ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить його матері ОСОБА_8 та пароль від вказаної картки, для допомоги у знятті грошових коштів. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 .

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливим мотивом, діючи умисно, в умовах воєнного стану усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 , підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований у приміщенні центрального автовокзалу «Вінниця», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 , яку йому добровільно надав ОСОБА_7 , через вказаний банкомат змінив фінансовий номер мобільного додатку «Приват24» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 на свій НОМЕР_3 та пароль від вказаного додатку, де на вже існуючій віртуальній карті для виплат Голд, номер рахунку НОМЕР_4 здійснив збільшення кредитного ліміту на загальну суму 136400 гривень. Після чого, ОСОБА_6 повернув вказану банківську картку ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_6 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 18 год. 30 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_8 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 17.09.2023 близько 16 год 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 , перебуваючи на центральному автовокзалі «Вінниця», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 , підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», та здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_8 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 900 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням зафіксовано загалом 20 епізодів зняття ОСОБА_6 коштів належних ОСОБА_8 , чим завдано матеріальної шкоди потерпілій на суму більше 100 000 грн.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

?Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 18.09.2023;

?Рапорт о/у СКП від 09.10.2023;

?Протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 11.10.2023;

?Протокол тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приват Банк» від 15.12.2023;

?Протокол тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні АТ «Ощад Банк» від 13.02.2024;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.02.2024;

?Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_7 від 19.02.2024;

?Аналітична довідка про опрацювання інформації про зв`язок від 27.05.2024;

?іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

01.08.2024 року слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області було розглянуто клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту в певний період доби. В подальшому, вказану ухвалу було направлено до Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області для організації виконання.

В подальшому, з Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області надійшли матеріали щодо організації виконання ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , з інформацією про те, що ОСОБА_6 за місцем проживання відсутній, двері до будинку ніхто не відчинив та пояснення сусідів повідомили, що впродовж 2 тижнів гр. ОСОБА_6 не бачили. Крім цього, у серпні 2024 року ОСОБА_6 отримав бойову повістку, однак на відправку не з`явився, де може перебувати їм не відомо.

02.09.2024 кримінальне провадження зупинено та оголошено в розшуку ОСОБА_6 про що винесено відповідні постанову.

В подальшому, 20.11.2024 ОСОБА_6 було затримано згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2024. Цього ж дня кримінальне провадження було відновлено, про що винесено відповідну постанову.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

- п. 3: незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує безпосередньо. Перебуваючи на волі, підозрюваний матиме можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5: вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, на даний час ОСОБА_6 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт може стати можливістю для ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 умисно вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером кримінального правопорушення, тому обрання відносно нього будь якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав частково, по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 10.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно підозри оголошеної ОСОБА_6 31.07.2024 останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення доведена. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік, стан здоров`я, сімейний (не одружений, дітей на утриманні немає), матеріальний стан ОСОБА_6 (не працевлаштований), раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором вказано про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, впливати на свідків та вчинити інше правопорушення.

Разом з тим, слідчим не доведено ризик вчинити нові кримінальні правопорушення. Зокрема, суд звертає увагу на те, що відомості щодо вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_6 станом на день розгляду клопотання відсутні.

Щодо ризику впливу на свідків та потерпілого, суд зазначає, що вказаний ризик може бути забезпечено шляхом покладення ухвалою суду на підозрюваного відповідного обов`язку.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, в період воєнного стану, а також враховуючи, що останньому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак підозрюваний не виконав покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, слідчий суддя приходить до переконання, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо розміру застави заявленої слідчим у клопотанні, суд приходить до висновку, що такий розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше не судимий, вину частково визнає, співпрацює зі слідством, його матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 121 120 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 20.11.2024 в межах строку досудового розслідування, тобто по 16.12.2024 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя