УХВАЛА

судового засідання

29.08.2024 року колегія суддів Франківського районного суду м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

в ході чергового судового засідання з розгляду матеріалів обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, згідно даних обвинувального акту та повідомлених в суді, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого до арешту в даному кримінальному провадженні за адресою: АДРЕСА_1 , який на час судового розгляду обвинувального акту та постановлення даної ухвали, утримується у Державній установі Львівській установі виконання покарань (№ 19),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111, ст. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Сторона обвинувачення - прокурори у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурор цього ж відділу ОСОБА_7

Сторона захисту - адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Франківського районного суду м. Львова продовжує перебувати обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111, ст.. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обвинувальний акт поступив до Франківського районного суду м. Львова 24 березня 2023 від прокурора ОСОБА_6 - заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури, як такий, що ним затверджений.

За результатами підготовчого судового засідання, відповідно до ухвали суду від 06 квітня 2023 призначено судовий розгляд обвинувального акту. Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстави таких рішень викладені в ухвалі.

Згідно з проголошеним в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення влади ( ч.2 ст. 109 КК України); розповсюдженні матеріалів із закликами до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані з розпалюванням національної ворожнечі ( ч.2 ст.110 КК України); у державній зраді умисно вчиненій громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, інформаційній безпеці України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (ч.1 ст. 111КК України); розповсюдженні матеріалів із закликами до агресивної війни або до розв`язання воєнного конфлікту (ст. 436 КК України); поширенні матеріалів, у яких міститься виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту ( ч. 2 ст. 436 - 2), тобто злочинах, які вчинив за обставин викладених в обвинувальному акті.

В судовому обвинувачений своєї вини в інкримінованих злочинах не визнав, заперечує їх також і в ході судового слідства. Як і раніше, стверджує, що його дії не мають нічого спільно з інкримінованим обвинуваченням. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено його вини, а викладені в обвинувальному акті обставини, є не що інше, як бачення прокурора.

Прокурор - публічний обвинувач в судовому засіданні просив суд звернути увагу, що така позиція обвинуваченого та його захисників є шляхом захисту, який вони обрали.

В черговому судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , подано клопотання про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке він мотивує тим, що строк запобіжного заходу, котрий був продовжений судом відповідно до ухвали від 05 липня 2024 року, збігає 02 вересня 2024 року.

У клопотанні прокурор продовжує стверджувати, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та бралися до уваги цією ж колегією судів, що розглядає обвинувальний акт, як підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наполягає, що такі й надалі є актуальними і не зменшилися.

Покликаючись на обґрунтовану підозру, прокурор зазначає, що така підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані стороною обвинувачення, а також доказами, що ще підлягають дослідженню судом, і зокрема, звуко та відеозаписами, у тому числі й негласними слідчими діями та висновками експертиз.

Як і попередньо, прокурор клопоче перед судом врахувати, що вказане клопотання подано ними з урахуванням положень ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду, при цьому покликаються на частину з них у своєму клопотанні.

Як приклад, обґрунтованості свого клопотання, прокурор продовжує покликаються на справи « W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року та « Ільков проти Болгарії» від 26.07.2001 року, мотивуючи тим, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також на Рішення ЄСПЛ у справі «Кавалла проти Туреччини», де Суд зазначив, що обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольнили об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила інкриміноване правопорушення.

Звертаючись до суду із черговим клопотанням прокурор, як і в своїх попередніх клопотаннях, стверджує, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану може змінити місце свого проживання, у тому числі й шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, зокрема окуповану російською федерацією територію, де має знайомих, які там проживають, є політичними та громадськими діячами, журналістами пропагандистських каналів рф та інше.

Для обґрунтованості такої позиції щодо вказаного ризику, прокурор й надалі вважає, що ОСОБА_5 не одружений, ніде не працює, у нього відсутній постійний заробіток ( окрім як від адміністрування, в тому числі антиукраїнських інтернет - спільнот та веб - сайтів), що знову ж

таки на його, прокурора, думку, вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та факторів соціального стримування, а відтак, вважає далі прокурор, ОСОБА_5 може безперешкодно покинути своє місце проживання та ухилитися таким чином від відповідальності та суду.

Прокурор й надалі стверджує, що раніше визначені органом досудового розслідування, - зухвалість інкримінованих ОСОБА_5 правопорушень, які свідчать про відсутність у нього будь - яких моральних принципів, й надалі дає йому підстави вважати, що ОСОБА_5 будучи обвинуваченим у вчиненні особливо тяжкого злочину - державній зраді, який спрямований на шкоду державі, у якій на цей час продовжує діяти воєнний стан, та не виключають, що він, ОСОБА_5 , може продовжити злочинну діяльність зважаючи на його проросійську позицію, сприянні у проведенні підривної діяльності на шкоду державі Україна, що підтверджується фактами здійснення такої у продовж 2013 - 2022 років.

Відтак, резюмує прокурор, обвинувачений розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь - який спосіб уникнути відповідальності, що на його, прокурора, думку, вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За твердженнями прокурора, обґрунтована підозра ґрунтується наведеними доказами - матеріалами кримінального провадження, з яких частина уже враховувалася судом при обранні та продовженні запобіжного заходу, у тому числі й ті, котрі досліджені судом безпосередньо в ході судового слідства, а також частиною тих, що ще належить дослідити.

На тлі вказаних ризиків та обґрунтованої підозри, прокурор ОСОБА_7 , який діючи в групі прокурорів, просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, без визначення застави, покликаючись на те, що мета і підстави для застосування саме такого запобіжного заходу обвинуваченому й надалі залишаються актуальними.

Прокурор ОСОБА_7 , й надалі переконує суд, що перебуваючи на волі, у тому числі й під домашнім арештом, ОСОБА_5 зможе із використанням засобів зв`язку та телекомунікаційних мереж безперешкодно продовжити свою злочинну діяльність, зокрема, створювати та адмініструвати групи у соціальних мережах, веб - сайтах та розміщувати на них статті чи публікації деструктивного антиукраїнського характеру у вигляді тих, які йому інкримінуються. Вважає, що позиція підсудного не змінилася.

При цьому, прокурор просить суд взяти до уваги докази, зміст яких на його, прокурора, думку, підтверджує антиукраїнську позицію підсудного. Переконаний, що встановлені досудовим розслідуванням обставини наявності текстів на веб - сайтах та соціальних мережах за участю обвинуваченого, котрі вже досліджені судом, у тому числі й шляхом перегляду відеозаписів, є цьому підтвердженням, зокрема:

«Этой ночью не спалось.

Написалось вот что:

Тут у нас некоторьіе думают, что 24 февраля Россия напала на Украйну.

Вот так взяла и напала. Ни с того, ни с сего.

Что все можно бьіло решить мирньїм путем, но ОСОБА_26 не захотел. Такой нехороший.

Тогда давайте вспомним.

Эту войну начали не мьі.

Война идет уже восемь лет.

Началась она на майдане с нацистского госпереворота с печеньками Госдепа.

Далеко не все на Украине прогнулись.

Крьім не захотел под нацистов. Харьков. Донбас. Одесса.

Бандеровцьі бросились гасить несогласньїх.

Активистов Харькова рассеяли. В Одессе сожгли. В Крьім они уже не успели. Хотя пьітались, но там им не дали. С Донбасом тоже обломились.

К тому времени хунта утвердилась, взяла под контроль армию и напала на

Донбасе. Получила Иловайск и Дебальцево. Откатилась , окопалась и начала обстрельї.

А на Минские плевала.

С того времени и идет эта война. То затухает, то вспьіхивает.

Но идет, не переставая.

Поначалу простьіе люди россии возмущались, переживали, принимали беженцев, собирали деньги.

А потом потихоньку привьікли.

Перестали замечать.

Нас же лично не касается. Не по нашему же дому бахают.

И сообщения, что ВСУ в одна тьісяча пятьсот сорок пятьій раз обстреляли Горловку и нарушили Минские , вьізьівали досаду и недоумение.

Бьіло стьідно и обидно: почему россия не может защитить эти две крохотньїе республики.

Они же попросили защитьі. Вообще попросились к нам.

Почему не признали? И почему не приняли, как Крьім?

Ответов не бьіло.

Впрочем, шел какой-то странньїй вялотекущий переговорньїй процесе, надеждьі на которьій уже ни у кого не бьіло.

А потом хунта снова подвела армию, сильнеє прежней. Сконцентрировала у границ. Начала бахать много и жестоко.

Глава МИДа Британии на танке проехалась у нашей границьі. А премьер в кабину истребителя забрался.

Типа, напугать чтобьі.

Апофеозом стало заявление в Мюнхене главаря хунтьі, что он хочет бомбу.

И никто в ответ даже мяу не сказал.

Дьік ато же он не свою хотелку на весь мир озвучил.

Стало бьіть, указание получено, работа идет, и нужно только подготовить общественное мнение.

Значит, бомба у хунтьі лишь вопрос времени.

А кому надо это и так знали.

До кучи донецкие узнали точную дату вторжения в республики. Там же агентура на всех этажах.

И 24 февраля мир стал другим.

Эта война идет уже восемь лет.

Пора с ней кончать.

Украинский нацизм должен бьіть уничтожен.

Точка.

Эту фотографию я сделал в марте 2014 в Крьіму накануне референдума.

Ворота базьі Беркута в Симферополе.

Еще того Беркута, которого заживо жег майдан.

Беркута, которьій противостоял нацистам.

Беркута, кого предал трусливьій, жадньїй и глупьій ОСОБА_27 .

Беркута, которьій сейчас с нашими танками возвращаетея домой.

(обратите внимание на левую надпись)»

допис від 19.01.2021 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:

«Прошло 7 лет со дня трагической гибели на киевском майдане бойцов спецподразделения «Беркут» и военнослужащих Внутренних войск.

Среди них троє крьімчан: старший лейтенант ОСОБА_14 , старший лейтенант ОСОБА_15 , старший прапорщик батальона милиции особого назначения ОСОБА_16 .

Наши бойцьі в числе первьіх приняли на себя удар нацистских банд и до конца вьіполнили свой служебньїй и человеческий долг. Они защищали закон и нормальньїх людей от отморозков, которьіе уже через считанньїе недели будут жечь людей в Одессе и расстреливать в Донбасе.

На фоне мужества и профессионализма наших ребят, их готовности противостоять анархии и беспределу особенно позорно вьіглядела откровенная трусость тогдашней киевской власти, ее предательство и готовность сдать все и вся в угоду бесноватой майданной толпе.

Собьітия в Києве ясно показали, что власть не способна защитить крьімчан от экстремистов и погромщиков, что с Украиной нам не по пути. Что рассчитьівать мьі можем только на себя. И на Россию.

Мирная жизнь в процветающем, динамично развивающемся российском Крьіму - лучшая дань памяти героям, отдавшим свою жизнь ради торжества закона и порядка, ради защитьі наших прав и свобод.

Низкий поклон и вечная память!

ОСОБА_28 ».

-- допис від 23.02.2020, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступного змісту:

«Дорогие бойцьі, Беркута, и ВВ, всех с праздником 23 февраля, от всего сердца, дорогие, Защитники наши, вьі сделали все, что могли и сделали бьі еще, больше бьіл бьі, приказ. Но люди помнят, ваш Подвиг! Ничто не забьіто, а ньінешней Украине, позор. Ну а сегодня, чествуем ее настоящих

Защитников!!! П. С. и на поскриптум запись. Ньінешнему руков`одству страньї хунте и ее приспешникам.»

допис від 08.01.2020 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 , із зображенням, на якому є вислів наступного змісту:

«Просто убрали бандеровское говно, чтобьі не воняло».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 використовуючи створену ним сторінку облікового запису користувача соціальної мережі «Вконтакте» ( vk.com ), використовуючи персональний комп`ютер, а також наявне на вказаному технічному засобі програмне забезпечення, призначене для входу до мережі Інтернет, 31.05.2014 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) створив Інтернет - спільноту « Львівська Народна Республіка » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_8 , ID НОМЕР_1 ).

Поділяючи погляди учасників незаконних терористичних організацій «донецька народна республіка» та «луганська народна республіка» щодо насильницької зміни меж території та державного кордону України, та засуджуючи проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, будучи користувачем комп`ютерної мережі Інтернет у соціальній мережі «ВКонтакте» під псевдонімом « ОСОБА_19 » (електронна адреса облікового запису ІНФОРМАЦІЯ_9 ), який створений ним з прив`язкою до належного йому абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , використовуючи динамічні електронні IP-адреси, які йому надавались Інтернет - провайдером, з метою проведення агітаційної роботи серед користувачів комп`ютерної мережі Інтернет, формуючи при цьому деструктивні погляди і думки окремих громадян, ОСОБА_5 розповсюджував на створеній ним сторінці спільноти « Львівська Народна Республіка » (електронна адреса спільноти ІНФОРМАЦІЯ_8 , ID НОМЕР_1 ) статті та інші матеріали (пости) із закликами до вчинення дій проти української державності, в тому числі:

-в описі спільноти, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_10 , під назвою « Львівська народна республіка », містить напис:

«За Союз з Новоросією! Зупиніть АТО!».

-- допис від 10.06.2017 під назвою « Крадії душ людських », електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_8 ), у якому серед іншого містяться такі висловлювання:

«Львів`яни приєднуються до боротьби нашого народу проти оліігархату та постмайданного правлячого режиму в Києві»;

«Ох, дурні каструлєголові, якщо б ви знали, до чого призведе ваш майдан, чи вийшли б на нього? Навряд. їжте результати свого майдану столовими ложками. І щоб все з`їли, і навіть не думали нікуди втікати від ВАШИХ результатів! А нам, українській «ваті» з різних регіонів, своє треба робити - тобто все можливе для повалення, знищення цього режиму».

-допис від 31.03.2017 під назвою « Украинскому народу грозит погибель »,

електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_32, у якому серед іншого містяться такі висловлювання:

«Что же может спасти украинский народ от пораження в информационной войне с постмайданньїм режимом и дальнейшего духовного искажения? Нас может спасти только создание єдиного с Россией Союза. Но для зтого украинскому народу надо преодолеть долгий и трудньїй путь, и в первую очередь - уничтожить постмайданньїй, клептократический режим и провести денацификацию, ради нашего же будущего.»

-допис від 31.03.2017 (зображення), електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_13 . на якому містяться такі висловлювання:

«ЗА УКРАЇНУ

БЕЗ УКРПО-ФАШИЗМУ

БЕЗ ВІЙНИ

БЕЗ КЛЕПТОКРАТІЇ ТА ОЛІГАРХІВ БЕЗ ІНОЗЕМНОГО ДИКТАТУ США ТА ЄС З СОЦІАЛЬНИМ ЗАХИСТОМ З ФЕДЕРАТИВНИМИ ПРАВАМИ РЕГІОНІВ У СОЮЗІ З РОСІЄЮ

ВСТАВАЙ, СТРАНА ОГРОМНАЯ, ВСТАВАЙ НА СМЕРТНЬІЙ БОЙ С ФАШИСТСКОЙ СИЛОЙ ТЕМНОЮ , С ПРОКЛЯТОЮ ОРДОЙ »;

допис від 24.11.2014 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_17 у якому серед іншого містяться такі висловлювання:

«КЛЯТВА ОПОЛЧЕНЦЯ

Я, П.І.Б., ВСТУПАЮЧИ ДО ЛАВ ОПОЛЧЕННЯ ЯК ДОБРОВОЛЕЦЬ,

УРОЧИСТО ПРИСЯГАЮ НОВОРОСІЇ ЗАХИЩАТИ ЇЇ НАРОД ТА ЗЕМЛЮ ЗІ ЗБРОЄЮ В РУКАХ ВІД КАРАТЕЛІВ ТА ЗАГАРБНИКІВ ТА НЕ ЖАЛІТИ СВОГО ЖИТТЯ ЗАРАДИ ВИЗВОЛЕННЯ УКРАЇИ ВІД ТИРАНІЇ ФАШИЗМУ ТА ОЛІГАРХІЧНОГО УСТРОЮ , ЗОБОВ`ЯЗУЮСЬ ВІДДАНО СЛУЖИТИ НАРОДУ І ЗАВЗЯТО БОРОТИСЬ ЗА ОБ`ЄДНАННЯ СЛОВ`ЯНСЬКИХ ЗЕМЕЛЬ БЕЗ МОВНОЇ ТА МІЖНАЦІОНАЛЬНОЇ ВОРОЖНЕЧІ ХАЙ ДОПОМОЖЕ МЕНІ БОГ »

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час (але не пізніше 28.10.2015) погодився на пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, щодо адміністрування та підтримування працездатності веб- сайту « ВосходИнфо » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_21 ), який створений для поширення матеріалів деструктивного характеру на шкоду інформаційній безпеці України.

Указом Президента України від 19.03.2019 № 82/2019 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2019 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в списку яких під номером 740 міститься сайт ІНФОРМАЦІЯ_21 , який має відношення до діяльності голови так званої «днр» ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_22 .

Разом з тим, незважаючи на те, що вказаний сайт було заблоковано на території України у зв`язку з нанесенням шкоди інформаційній безпеці держави, ОСОБА_5 продовжував його подальше обслуговування та адміністрування, при цьому забезпечуючи розміщення статей та інших матеріалів, які мають очевидний інформаційний вплив, спрямований на дестабілізацію, загострення суспільно-політичної ситуації в Україні, висвітлення поняття «Україна», як синоніма абсолютного програшу, зневіри у Збройних Силах України, створення панічних настроїв та небажання протистояти окупантам, в тому числі:

1) публікацію від 11.04.2022 інтерв`ю з назвою « Они ТАМ єсть! О чем молчит русский украинец? », електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_24 , у якій серед іншого містяться наступні висловлювання:

«2. Как лично Вьі относитесь к началу проведення спецоперации в Украине? - Любое решение верно, если оно доведено до конца. Так или иначе, крах постмайданной Украиньї бьіл предопределен - она ничего не производила полезного, кроме воровства, насилия и откровенной шизофрении. Как классическое государство Украйна прекратила существование в 2014 году»;

«3. Ето конец Украиньї? - Проект «Украина-анти-Россия» обречен. Исторический шанс Украиньї на собственное нейтральное независимое евроориентированное государство, по образцу, например, Венгрии, утрачен - 30-летнее окно возможностей бездарно упущено - не оказалось государственнических елит способньїх к построению самостоятельной, сбалансированной, жизнеспособной государственной модели в территориальньїх границах и на базе наследия УССР.

Пройдет время, улягутся змоции, сменятся правительства, много фактов будет предано огласке, по итогам которьіх, Украйна войдет во Всемирную Историю как уникальньїй образец продажности, политического бєзумия и полной недееспособности национальньїх злит к государственному управленню. Агрессивное воинствующее украинство будут вьісмеивать, понятие «Украйна» станет нарицательньїм - синонимом абсолютного проигрьіша, варварства и глупости. История беспощадна к неудачникам, потому что не они ее пишут.»;

«4. (...) территория Украиньї будет разделена: часть интегрирована в РФ немедленно, часть переучреждена в Новороссию и Малороссию, с формированием на территории Западной Украиньї отдельного подконтрольного и нейтрального національно - культурного проекта, и развертьіванием военньїх баз РФ.»

«Юго-Восток Украиньї, имеющий стратегическое значение - вьіход к Черному морю, промьішленньїй и ресурсньїй потенциал, лояльное население - будет взят российскими войсками в любом случае, не смотря ни на какие потери. При невозможности оккупации Центральной Украиньї, и в случае неоправданньїх потерь, военно-политическое руководство РФ может принять решение о беспрецедентньїх мерах возмездия и подавления самих намерений о сопротивлении в любьіх его формах - превратив в пьіль всю инфраструктуру Центральной и Западной Украиньї, обеспечив безопасную для себя серую «буферную зону», на которой любое цивилизованное существование станет невозможньїм в принципе, на ближайшие 10-20 лет.»;

«Суммарньїе потери населення Украиньї будут исчисляться десятками миллионов, а Украйна исчезнет не геополитически, а физически. Если такая цена «бандеровской независимости» приемлема -Украйна на правильном пути.»

«5. (...) Необандеровская Украйна в ньінешнем виде представляетдля России критическую угрозу - стоит вопрос о самом вьіживании России в противостоянии с коллективньїм Западом...»;

«6. (...) Конфликт начал не ОСОБА_21 , он только формализовал его и перевел в активную фазу.»;

«Учитьівая наше общее прошлое, конфликт между Украиной и Россией имеет все признаки гражданской войньї. Цивилизационньїе войньї, определяющие культурно-нравственньїй и духовно- ценностньїй код на поколения вперед - еще более жестокие и непримиримьіе.»;

«8. Так, и что в итоге получила Украйна? - Украйна буквально вьігрьізла, вьімолила свою войну - половина из вьішеуказанньїх предпосьілок являются casus belli - поводом к началу полномасштабньїх военньїх действий. Украйна окончательно разозлила российское общество и загнала в тупик их политическое руководство.»;

«10. (...) удержать Украйну от распада может только насилие - необандеровская идеология для зтого подходит идеально.»;

«Война идет между Россией и коллективньїм Западом, Украйна - поле боя.»;

«12. А в чем заключаются глубинньїе настроения украинского народа? - Украинский народ интуитивно чувствует, что никому не нужен, от зтого мучается и глубоко несчастен - нет мира в душе - нет справедливости. Украинцьі - сильньїй и стойкий народ. Если четко поставить цели и задачи - зтот народ достигнет всего, чего захочет. Одновременно, он очень внушаем, упрям, капризен, згоистичен, не любит кропотливой системной работьі,- не верит в логику, склонен к анархии, избегает ответственности, тяжело вьірабатьівает рациональньїе коллективньїе решения и не фокусируется на достижении конечного результата.

Зто народ-ребенок. Государство начинается с человека (народа), власти и смьісла - сильї, воли и разума. Если с силой все нормально, то с волей и разумом в Украине все плохо - нет национальной государствообразующей злитьі - не сложилось исторически. Украинцев всегда либо покупали, либо использовали, либо обманьївали - особенно собственная недоелита, но никогда, и никто с ними не разговаривал как с равньїми.»;

«13. (...) Разделите ВСУ на основньїе группьі: первая - скрьітьіе садистьі-извращенцьі и уголовники, вторая - убежденньїе фанатики-националистьі, третьи - безьідейньїе профессиональї- контрактники, четвертьіе - исполняющие свой гражданский долг перед Украиной так, как его трактует официальная пропаганда, пятьіе - от безьісходности и т.п. Первая и вторая группа - клиентьі контрразведки, тюрьмьі и психушки. Из остальньїх, после проверок и собеседований, необходимо формировать боеспособньїе части, а не отпускать их по домам. Если бьі мне дали полк пленньїх ВСУшников, через неделю занятий по политинформации, - я бьі не раздумьівая пошел с ними на Киев. Украинцьі, как все славяне - хорошие войньї. Нех.р жрать борщи в плену!»

«15. (...) Украйна не даст России достойно вьійти из зтого конфликта - вся украинская государственность базируется на антироссийской идеологии.»;

«16 (...) Украинская армия не служит ни народу, ни государственньїм интересам Украиньї, ни даже украинской марионеточной власти. ВСУ служит только тому, кто ее кормил, обучал и вооружал *- коллективному Западу!»; «Приветствие «Слава Украй не!» ущербно по своєму смьіслу, к нему можно поставить только два вопроса: «Слава чему? и Украине что?» - констатация несуществующего факта, маркер «свой-чужой» и... смьісловая пустота.»;

«17. Почему для ВСУ, СБУ издевательское отношение к российским военнопленньїм считается нормой? (...) зверства в отношении военнопленньїх оправдьіваются жестокими традициями УПА - елемент психологического подавления противника.»;

«20. (...) Украинский национализм имеет характер тоталитарньїх сект.»;

«Пока существует украинский национализм - никакая форма государственности на территории Украиньї невозможна в принципе.»;

«23. Готовьі ли Вьі воевать за сегодняшнюю Украйну? - Моя Украйна погибла в 2014 году.»

«умирать за Украйну, свихнувшуюся на селянском колорите глечикив, рушньїкив, вьішиванок?! За хуторянское холуйство, дремучее невежество и бандеровскую паранойю?! Мьі - страна культурньїх дегенератов - укроварваров.»;

«Украйна проиграет ату войну: «Ще не вме-е-ерла-а Укра-аї-на-а...» - под такой гимн только милостьіню клянчить, с убьітков красть, доносьі строчить, битвьі «сливать», да сьірьіх покойников под мелким дождем отпевать.»;

«24. (...) Украйна ничего и никому не способна дать, кроме войньї, горя и нищетьі, принося неудачи всему, до чего дотянется - даже себе самой. В состоянии острой абстиненции Зеленский решил прекратить мучения Украиньї, поетому бросил ее со всем населением под каток российской военной машиньї, не зная «золотого правила дипломатии» - поднимать свой облезльїй хвост можно только в соответствии со своими возможностями!»;

«Когда российские войска будут брать Киев, когда я буду сльїшать предсмертньїй хрип и видеть последние конвульсии осатаневшей от ненависти, издьіхающей укространьї, со всей ее говнозлитой, неискоренимой коррупцией, продажньїми судами и прокуратурами, трускавецко-трипольской интеллигенцией, одичавшими «активистами», «одвічними лицарями», зльїми перекошенньїми лицами, «зрадоперемогами» и «клятою долею»!»;

«Зеленский - лучший президент в истории Украиньї, потому что последний, именно он оказался способен прервать ее историю!».

2) публікацію від 08.05.2022 інтерв`ю з назвою « Они ТАМ єсть! Что наша жизнь? Игра! », електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_26 у якій серед іншого містяться наступні висловлювання:

«27. Если государства Украиньї не существует, против кого РФ проводит специальную операцию?

Против тоталитарной необандеровской украинской етнократии - парамилитарного зкстремистского территориального образования с сетевой структурой, координируемого коллективньїм Западом - аналог ИГИЛ* (организация, запрещенная в РФ). Нелюди, представляющие власть «демократической свободной Украиньї», не принимают стратегических решений и не контролируют ситуацию - они иллюзия власти, их задача - исполнение команд и продвижение полезной коллективному Западу информационной повестки.»;

«29. (...) Украйна - ето не государство - ето наименование хаоса на ее территории. Украинский хаос нельзя разрушить - хаос можно ликвидировать только упорядочиванием через принуждение. Нищее запуганное население Украиньї не понимает, что терять им уже нечего - в условиях хаоса они не вьіживут.»;

«31. (...) Если мьіслить периодом в 30 лет - мьі имеем воєнную агрессию со стороньї РФ против Украиньї, а если периодом в 300 лет, то сегодняшний конфлікт - подавление Россией необандеровского мятежа на своей исторической территории, по сути - внутригражданский конфликт, в котором РФ заинтересована навести порядок и интегрировать территории вместе с человеческим ресурсом...»;

«34.(...) Украинский язьік из средства коммуникации превратился в инструмент угнетения, национальная культура стала идеологией, а необандеровская идеология обратилась в неоязьічество и сатанизм...»;

«36. (...) После начала спецоперации на Украине усилился процесс дерусификации - сноса памятников, мемориалов не только советским, но и русским культурньїм деятелям, Вьі знаєте об зтом?

Не надо мешать деградировать необандеровской Украине - так она бьіетрее здохнет.»;

«Хотите превратить Украйну в пустьіню и повоевать? - Значит будем воевать!»;

«Необходимо добиться полного разгрома украинского неонацизма: военно-политического, финансово-зкономического, идеологического и морально-психологического, так чтобьі еще 300 лет территория Украиньї не нуждалась в зкзорцистах. Сначала вьібить кльїки, а потом разговаривать. Люди готовьі к искреннему переосмьіслению только через боль утрат и потрясений.»;

«47. (...) Руководство РФ все делает верно- другого вьіхода не бьіло.»;

«53. (...) Жизнь на Украине сегодня - зто фортуна - рулетка. Обнадеживает одно - ето РУССКАЯ рулетка.».

публікацію від 02.05.2022 з назвою « Я помню , електронна адреса; ІНФОРМАЦІЯ_34, у якій серед іншого містяться наступні висловлювання:

«После 2 мая на Донбасе начали стекаться адекватньїе люди со всех частей сдохшей и воняющей трупами Украиньї.».

публікацію від 23.04.2022 з назвою « Добейте их, ребята! Очистите землю от грязи », електронна адреса; ІНФОРМАЦІЯ_30 , у якій серед іншого містяться наступні висловлювання:

«Как же надоели мне за ети недели сообщения об «Азове». Буквально ежедневно читаю о том, как они стойко сражаются против НМ республик и армии России.»;

«Думаю, стоит приземлить нацистов, рассказать о том, что реально представляет собой зтот сброд, как воєнная сила, не как каратели, а именно как военное подразделение. Не многие помнят, что «Азов» не профессиональное военное подразделение.»;

«Добейте их, ребята! Очистите землю от зтой грязи! Иначе победит зло, а зтого допустить больше нельзя...».

публікацію від 21.04.2022 з назвою «ОСОБА_29: «Карфаген должен бьіть разрушен». А как насчет Украиньї?, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_33, у якій серед іншого містяться наступні висловлювання:

«...решаетея вопрос о роли и месте России в будущем мироустройстве, и для ОСОБА_22 схватки цена победьі намного больше, чем судьба какой-то Украиньї.»;

«Подготовленньїе и раскрученньїе медийньїе провокации по «военньїм преступлениям» России в Буче и Краматорске должньї бьіли расчеловечить Россию...»;

«Какой смьісл разговаривать и договариваться с не имеющими права голоса холопами, разговор надо вести с их хозяевами в Вашингтоне и Лондоне о подписании Києвом акта о безоговорочной капитуляции.»;

«Россия должна продемонстрировать на Украине, что жесткой рукой наводит порядок в своей зоне ответственности...»;

«у России может бьіть только одна цель - ликвидация нависшего над Россией украинского плацдарма Запада и освобождение русских юго-западньїх земель от укронацизма с последующим возвращением их в русское цивилизационное пространство.»;

«Укронацистская Украйна должна исчезнуть с политической картьі».

У продовження обґрунтування клопотання, прокурор просить суд зважити, що саме з огляду на зміст вказаних текстів, 25 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ст. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.03.2022.

Постановою заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03 лютого 2023 року, виділено з кримінального провадження № 0000028 в кримінальне провадження № 0000023 матеріали документування кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ст. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, стосовно ОСОБА_5 та проведення досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні №0000023 доручено слідчому відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області.

Крім того, зазначає далі прокурор, 06 лютого 2023 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.03.2022, 25 серпня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ст. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Прокурор просить суд зважити на те, що сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_5 хоч і заперечують підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст.110, ч. 1 ст. 111, ст. 436 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, проте така підтверджується доказами, здобутими процесуальним шляхом, а саме:

Протоколом огляду від 22.07.2022 року № 62/30-1792; Копією вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18.01.2017 року; Висновками за результатами проведення семантико-текстуальних експертиз; Протоколом огляду від 12.07.2022 року № 62/30-1175; Довідкою щодо встановлених ідентифікаторів від 31.03.2022 року № 62/30-48; Протоколом огляду від 12.07.2022 року № 62/30-1174; Протоколом огляду від 11.04.2022 року № 62/30-152; Протоколом огляду від 11.04.2022 року № 62/30-153; Листом від ВКІБ УСБ України у Львівській області від № 62/30-1813; Протоколом огляду від 22.07.2022 року № 62/30-1793; Протоколом огляду від 21.07.2022 року № 62/30-1432; Протоколом огляду від 22.07.2022 року №62/30-1400; Протоколом огляду від 22.07.2022 року № 62/30-1401; Протоколом огляду від 22.07.2022 року № 62/30-1412; Листом від ВКІБ УСБ України у Львівській області від № 62/30-870; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-866; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-867; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-863; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-868; Листом від ВКІБ УСБ України у Львівській області від 21.06.2022 року № 62/30-845; Листом від ВКІБ УСБ України у Львівській області від 62/30-1014; Листом від ВКІБ УСБ України у Львівській області від 62/30-948; Протоколом огляду від 29.06.2022 року №62/30-938; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-941; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-940; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-939; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-942; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-943; Протоколом огляду від 29.06.2022 року № 62/30-944; Протоколом обшуку від 15.06.2022 року; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-864; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-862; Протоколом огляду від 23.06.2022 року № 62/30-865; Матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; Висновком експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи; Висновками комп`ютерно-технічних експертиз; Іншими матеріалами кримінального провадження № 0000023 від 03.02.2023.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 викладені у клопотанні доводи та аргументи, а також доцільність задоволення такого клопотання підтвердив, пояснення надав аналогічні тим, що зазначені у клопотанні, з урахуванням зауважень та заперечень сторони захисту і обвинуваченого.

Вважає, клопотання обґрунтованим, а домашній арешт на його, прокурора, думку, навіть цілодобовий, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним вище ризикам. Також вважає недоцільним визначати розмір застави.

Відтак, прокурор, як і попередньо, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, без визначення застави, покликаючись на те, що мета і підстави для застосування саме такого запобіжного заходу обвинуваченому й надалі залишаються актуальними та оправдовують такі обмеження для обвинуваченого.

Захисники обвинуваченого в судового засідання - адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , кожний окремо, з клопотанням прокурора не погодилися. Як і попередньо вважають, що така незгода вмотивована незмінністю аргументів висловлених у попередніх запереченнях ;

- Клопотання не відповідає вимогам ст.. 199 КПК України в частині викладення прокурором обставин ризиків, що ризики, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, як на їх, захисників, думку, значно зменшилися зважаючи на аналіз положень викладених Європейським судом з прав людини у справі « Пунцельт проти України»;

- Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку захисту, взагалі не доведений з причин невірного тлумачення прокурорами норм процесуального права щодо суті «перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином» та сталій практиці судів з цього питання.;

- Обґрунтування клопотання прокурорами ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме метою ухилитись від суду, суперечить поведінці їх підзахисного, який до його арешту прибував на виклики слідчих органів. Такі мотиви прокурора є нічим іншим, як повторюванням аргументів щодо існування ризику, передбаченого п.1ч.1ст.177 КПК України. Й надалі вважають їх недоречними;

- доводи прокурора спростовуються невірним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а відтак підозра є необґрунтованою.

У зв`язку з цим, адвокати, кожен окремо, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а у разі, якщо суд дійде висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то визначити альтернативний розмір застави в межах та на підставах, передбачених ст.. 182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився з висновками своїх захисників та надав додаткові пояснення, що за своїм змістом, як і попередні, при розгляді таких клопотань прокурора, є повторенням раніше висловлених, покликаючись при цьому й на результати судового слідства котрі, як на його, підсудного, думку не узгоджуються між собою та не доводять тих обставин, які сторона обвинувачення намагається йому інкримінувати.

Вважає, що клопотання прокурора й надалі не підлягає задоволенню, оскільки всі доводи прокурора є припущенням, а тому просить суд, обрати йому інший запобіжний захід, а у випадку продовження запобіжного заходу, визначити йому розмір застави.

За результатами розгляду в судовому засіданні клопотання прокурора - публічного обвинувача у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , колегія суддів заслухавши висновок прокурора, доводи і аргументи адвокатів, пояснення обвинуваченого про відсутність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підсудного ОСОБА_5 , приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, станом на час розгляду клопотання судовий розгляд обвинувального акту продовжується дослідженням судом доказів з дотриманням затвердженого порядку та одночасним вирішенням клопотань, що заявляються, у тому числі й стороною захисту, з урахуванням положень процесуальних норм та відповідної стадії судового слідства.

Відтак, суд констатує, що судовий розгляд обвинувального акту здійснюється із врахуванням всіх як об`єктивних, так і формальних (суб`єктивних) обставин від яких залежить можливість дотримання судом розумних та процесуальних строків у кримінальному провадженні. Такий порядок судового слідства погоджений з усіма учасниками процесу.

Так, згідно клопотання прокурора, та досліджених у суді під час судового слідства ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2022 та ухвал суду від 21.10.2022, 16.12. 2022, 06. 04.2023, 01.06.2023, 25. 09. 2023 року, 20.11.2023, обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано та неодноразово продовжувався запобіжний захід тримання під вартою. Підстави таких рішень викладені в ухвалах.

В ході підготовчого судового засідання від 06 квітня 2023 року, колегією суддів розглянуто клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід ОСОБА_5 на 60 діб. Дана ухвала була оскаржена стороною захисту та за результатами апеляційного перегляду, залишена в силі.

Відтак, колегія суддів й надалі враховує позицією слідчих суддів та апеляційного суду, щодо наявності ризиків та обґрунтованої підозри, у тому числі й встановлених під час перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_23 . Підстави рішення апеляційного суду викладені ухвалі від 03 травня 2023 року.

Відповідно до ухвали судового засідання від 05 липня 2024 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено на 60 діб, і, вказаний строк закінчується 02 вересня 2024 року.

За встановлених обставин, розглянувши чергове клопотання прокурора - публічного обвинувача у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , враховуючи диспозиції та санкції інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, результатів дослідження процесуальних документів наданих прокурорами в ході судового слідства та доказів на котрі покликаються прокурори як на обґрунтованість підозри, беручи до уваги позицію сторони захисту та їхні доводи і аргументи, а також заперечення обвинуваченого та його мотиви, колегія суддів, враховуючи стадію кримінального переслідування ОСОБА_5 , визнає, що на даний час клопотання слід задоволити.

Суд й надалі наголошує, що саме підозра, а не звинувачення, яке публічному обвинувачу ще належить довести в судовому процесі, мотивує суд до того, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів й надалі констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці у подальших судових засіданнях, що визначені судом з наступною їх оцінкою, у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Погоджуючись з прокурором щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів й надалі враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, такий обов`язок також вбачається й у визначенні ЄСПЛ та «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Колегія суддів й надалі наголошує, що відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57). При цьому, колегія суддів бере до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, які в даних умовах оголошеної рф повномасштабної війни потребують не тільки оперативного, а й правового захисту.

Відтак, зважаючи на стадію судового розгляду, проаналізувавши зміст текстів знятих із ПК та наведених у клопотанні прокурором,заслухавши з цього приводу пояснення і доводи сторони захисту та самого обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів й надалі зберігає незмінною думку, що суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Колегія суддів й надалі сприймає обґрунтованим висновок прокурора - публічного обвинувача у кримінальному провадженні, щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та погоджується зі стороною обвинувачення, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії кримінального судочинства, може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При цьому колегія суддів враховує пояснення сторони захисту, у тому числі й щодо поведінки підсудного в ході досудового розслідування.

Відтак, колегія суддів у черговий раз наголошує учасникам процесу, що доцільність подальшого утримання підсудного під вартою буде переглядатися та перевірятися через нетривалий час в порядку статей 199 та 331 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів судового слідства, під час якого, як і в попередніх судових засіданнях, будуть перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів в обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, кваліфікації дій останнього та обґрунтованої підозри і наявності ризиків.

Колегія судів звертає увагу сторін процесу, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів перевіряється судом в ході їх дослідження, у тому числі й з підстав зауважень сторони захисту. Разом з тим, з урахуванням механізму захисту, на даний час у суду не має підстав визнавати докази неналежними чи недопустимими, як це передбачено ч. 2 ст. 87 КПК України. Відтак, суд відхиляє твердження сторони захисту, що обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах.

З огляду на уже встановлені обставини кримінального провадження, у тому числі й результатів судового слідства, за якими ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, положень ст.. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ, суд, не вдаючись в оцінку доведеності вини обвинуваченого, й надалі має бачення, що наведені стороною публічного обвинувачення доводи клопотання про продовження запобіжного заходу, в своїй сукупності з дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, на даній стадії судового процесу, вказують на обґрунтованість підозри висунутого останньому обвинувачення у вчиненні інкримінованих дій, а тому доводи захисників та самого підсудного в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів, як і попередньо, відхиляє.

З огляду на зазначене, колегія суддів й надалі вважає, що продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні та на вказаній стадії кримінального переслідування, узгоджується з Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів й надалі враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового процесу та у даному конкретному кримінальному провадженні, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості можливого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конституції України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів, як і попередньо пери розгляді подібних клопотань прокурора, приходить до висновку про наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Приймаючи чергове рішення про продовження підсудному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про недоцільність визначення розміру застави у відповідності до ст. 183 КПК України та не вбачає законних підстав для цього.

Колегія суддів звертає увагу учасників процесу, що вирішуючи питання застави, суд враховує як доводи сторони обвинувачення, так і пояснення та доводи сторони захисту. Рішення суду про недоцільність визначення застави, не суперечить правовим нормам та правовим позиціям у судовій практиці як національних судів, так і практиці ЄСПЛ.

Матеріали справи й надалі не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підсудного під вартою. Стороною захисту суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я як на стадії обрання запобіжного заходу, так і в подальших переглядах його продовження, у тому числі й під час розгляду вказаного клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів наголошує, що висновок прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підсудного і зміст обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, продовжують бути достатніми для підстави вважати, що на даній стадії кримінального переслідування ОСОБА_5 , існують зазначені прокурором ризики, які в черговий раз переконують колегію суддів у виправданості тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2023 року ще на 60 діб, подано в межах процесуального строку, тобто не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку встановленого попередньою ухвалою.

Зміст клопотання відповідає вимогам статей 184 та 199 КПК України, а право подачі такого клопотання стороною обвинувачення забезпечується положеннями статті 331 вказаного закону.

Відтак, вирішуючи дане клопотання, колегія суддів, як і в попередніх судових процесах з розгляду клопотань прокурора, бере до уваги, що судовий розгляд вказаного обвинувального акту перебуває на стадії судового слідства, де досліджені процесуальні документи, що стосуються законності та реєстрації кримінального провадження, а також більша частина доказів, у тому числі й переглянуто відеозаписи, за змістом яких, колегія суддів не має підстав сумніватися щодо їх достовірності та законності.

Разом з тим, колегія суддів й надалі наголошує, що вдаватися до конкретного аналізу доказів, а саме щодо їх доказового значення, не дослідивши їх в повному обсязі та у сукупності в цілому, не заслухавши при цьому сторону захисту та не дослідивши їх докази, на думку суду як і попередньо, є недопустимим. Відтак, колегія суддів на даний час застерігається від такого аналізу, забезпечуючи принцип, - уникнути упередженості суду.

Із зазначених вище обставин, колегія суддів у черговий раз наголошує, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України формально хоч і зменшилися, проте станом на час розгляджу вказаного клопотання, на думку суду залишаються актуальними.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з урахуванням попередніх підстав і обставин обрання і продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів й надалі оцінює такі в сукупності, в тому числі й з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, зокрема:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчинені яких він обвинувачується;

- суд й надалі вважає, що обвинувачений не має постійного джерела доходів, із за обставин, що склалися в результаті його ізоляції та зважаючи, що попередня робота потребуватиме реабілітаційного часу на її відновлення, і, ця обставина буде утруднювати виконання ним, підсудним, покладених судом обов`язків;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого й надалі дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- суд визнає, що перебуваючи на волі, обвинувачений матиме можливість ухилятися від суду, зважаючи на обвинувачення які йому інкримінуються та воєнний стан в державі, у зв`язку з цим, вважає непереконливими запевнення обвинуваченого, а тому й надалі визнає ці обставини винятковими та відхиляє пояснення обвинуваченого про відсутність у нього таких намірів навіть зважаючи на соціальні зв`язки .

- стадію судового розгляду, що наближається до завершення.

Приймаючи рішення, про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги, що таке продовження до 60 (шістдесяти) діб на даний час є достатньо вмотивованим з підстав, передбачених статтями 194, 199 та 331 КПК України.

Відтак, колегія суддів відхиляє клопотання адвокатів та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, а також вважає недоцільним визначати заставу.

Приймаючи вказані рішення, колегія суддів й надалі наголошує, що обвинуваченому інкримінуються особливо тяжкі злочини, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі від 12 до 15 років з конфіскацією майна, а також, що під час дії воєнного стану суд має право не визначати розмір застави.

За вказаних обставин колегія суддів, як і попередньо в даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення ОСОБА_5 розміру застави, враховуючи при цьому позицію Конституційного Суду України, що відображена у пунктах 3-5 Рішення у справі № 1-28/2017 (№1-р/2017).

На підставі викладеного, керуючись статтями 177 -178 , 183, 193, 194, 199, 331, 369 - 372 КПК України, суд в складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання публічного обвинувача у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , задоволити.

Продовжити обраний відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2023 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят ) діб, тобто до 27 жовтня 2024 року, включно, без визначення застави.

У задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у тому числі й щодо визначення застави, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено в судовому засіданні 11. 09. 2024 року об 08 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення повного її тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_2