Справа № 359/8079/24
Провадження № 1-кс/359/1552/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні без технічної фіксації, клопотання ст. слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001470 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2024 до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проник статевим органом у вагінальну частину тіла своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 всупереч її волі.

18.07.2024, відомості за вказаним фактом, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

18.07.2024, в період часу з 17:37 по 18:24 год. слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_8 , проведено невідкладний огляд місця події за правилами проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 .

Під час, проведення огляду за участю ОСОБА_6 в побутовому приміщенні веранди, було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: : - один матрац.; -одну пелюшку (пеленку).; - одну простінь.; - одну наволочку.; 3- змиви з підлоги.; - один комп`ютерний блок «Qube».; які постановою слідчого від 18.07.2024 року визнано та приєднано до матеріалів провадження в якості речового доказу.

Відповідно ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України та відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі указаного майна.

Таким чином, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом з клопотанням подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не проводилася.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Так, під час огляду місця події 18.07.2024, в період часу з 17:37 по 18:24 год. слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_8 , проведено невідкладний огляд місця події за правилами проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 .

Під час, проведення огляду за участю ОСОБА_6 в побутовому приміщенні веранди, було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: : - один матрац.; -одну пелюшку (пеленку).; - одну простінь.; - одну наволочку.; 3- змиви з підлоги.; - один комп`ютерний блок «Qube».; які постановою слідчого від 18.07.2024 року визнано та приєднано до матеріалів провадження в якості речового доказу.

Дані речі вилучено та поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору з прикріпленою биркою, підписами слідчого та понятих.

Слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведенню ряду експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучено в ході затримання підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження вказаних речових доказів, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вилучений в ході оглдяу вказані речі, на думку суду, відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки зберегають на собі ознаки злочину, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення для проведення досудового розслідування, та є речовим доказом, на який слід накласти арешт.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись: ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході проведеного 18.07.2024, слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_8 , невідкладного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в побутовому приміщенні веранди, наступних речей : - одного матрацу; -однієї пелюшки (пеленку).; - однієї простіні.; - однієї наволочки.; 3- змивів з підлоги.; - одного комп`ютерного блоку «Qube», які мають значення речового доказу.

Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1