Провадження № 1-кс/947/9393/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000785 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом «По особовому складу» від 30.04.2023 року за № 101о/с старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора взводу №2 роти реагування №1 батальйону №2 Управління поліції охорони в Одеській області.

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на службі під час виконання службових обов`язків в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив умисний злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

У ОСОБА_5 - молодшого інспектора батальйону №2 Управління поліції охорони в Одеській області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 21.05.2024 року виник злочинний намір на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, про який він повідомив свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропонувавши останньому придбати ручну осколкову гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ-2, які є конструктивно сумісні, безпосередньо з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, що належить до бойових припасів.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання бойових припасів не пізніше 29.05.2024 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, шляхом привласнення знахідки придбав ручну осколкову гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ-2, які є конструктивно сумісні, безпосередньо з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, що належить до бойових припасів та придатну до вибуху.

В подальшому, ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу не пізніше 29.05.2024 року при собі переніс (носіння) та зберігав приблизно до 30.05.2024 року до 17 годин 50 хвилин за місцем свого мешкання у одному з господарським приміщень, за адресою: АДРЕСА_1 , ручну осколкову гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ-2, які є конструктивно сумісні, безпосередньо з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, що належить до бойових припасів, з метою її подальшого збуту.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на збут бойових припасів, умисно та протиправно, усвідомлюючи та оцінюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, 30.05.2024 року близько 17 години 50 хвилин, перебуваючи у господарському приміщенні за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю без передбаченого законом дозволу збув

ОСОБА_6 ручну осколкову гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ-2, які є конструктивно сумісні, безпосередньо з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, що належить до бойових припасів та при конструктивному поєднанні придатні для вибуху, отримавши від останнього 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень у якості оплати.

За викладених обставин, 10.07.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікованого як носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Також, 10.07.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.07.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, господарських будовах, прибудовах, гаражах, подвір`ї, городі, інших будівлях і спорудах, розташованих на прилеглій до будинку території, який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, чорнових записів, які на собі можуть містити інформацію щодо збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв.

В ході обшуку слідчим було виявлено і вилучено майно, предмети і речі, що стосуються кримінального провадження, а саме:

-34 (тридцять чотири) бойові набої калібру 5,45х39 мм, які поміщено до сейф-пакету №600378037;

-грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень - 2 (дві) грошові купюри номіналом 200 (двісті) гривень, з яких одна купюра серії та номеру «АС5604286» та одна купюра серії та номеру «АЛ0329603», які поміщено до сейф-пакету №600378038;

-мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки та моделі Realme C53, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картками мобільних операторів номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №600378030.

Після чого, постановою слідчого перелічене вище майно, вилучене в ході обшуку, у відповідності до ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами, оскільки є достатньо підстав вважати, що вказане майно є предметами та об`єктами протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

За таких обставин, вважаючи, що вилучене майно має ключове значення для доказування в рамках зазначеного кримінального провадження, слідчий за погодженням з прокурором, з метою забезпечення збереження вилученого майна, звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що вилучене майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, а тому підлягає арешту. Долучив до своєї заяви ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та просив розглянути клопотання у його відсутність та задовольнити його.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 відмовити з підстав, передбачених ст. 171 КПК України (клопотання подано з порушенням строку на його подачу). Також долучив заяву від власника майна ОСОБА_5 , в якій останній зазначив, що він про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений, просив суд відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на його мобільний телефон, а відносно накладення арешту на вилучені в його будинку боєприпаси він не заперечув. Клопотання просив розглянути без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000785 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за фактом збуту вогнепальної зброї та вибухових речовин на території Одеської області.

Під час проведення розшукових дій по матеріалам кримінального провадження, встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.07.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.07.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено і вилучено:

-34 (тридцять чотири) бойові набої калібру 5,45х39 мм, які поміщено до сейф-пакету №600378037;

-грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень - 2 (дві) грошові купюри номіналом 200 (двісті) гривень, з яких одна купюра серії та номеру «АС5604286» та одна купюра серії та номеру «АЛ0329603», які поміщено до сейф-пакету №600378038;

-мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки та моделі Realme C53, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картками мобільних операторів номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №600378030.

В цей же день, 10.07.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікованого як носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Щодо заперечення представника власника майна про порушення строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна до суду, слідчий суддя звертає увагу на те, що майно було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку 10.07.2024 року та 11.07.2024 року слідчий засобом поштового зв`язку направив клопотання про арешт майна на адресу суду. Відповідно до чого, строк на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, встановлений передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України слідчим порушено не було,а тому таке заперечення слідчий суддя відхиляє.

Слідчим суддею, на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Так, вилучені 34 (тридцять чотири) бойові набої калібру 5,45х39 мм можуть бути предметами вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з вказаним є необхідність в накладенні арешту на них.

На вилученому мобільному телефоні ОСОБА_9 може знаходитись листування із ОСОБА_6 , якому ОСОБА_9 імовірно незаконного збув осколкову гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ-2 та іншими особами, яким ОСОБА_9 планував збути зброю, відповідно до чого вилучений мобільний телефон може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям речових доказів. У зв`язку з великим обсягом інформації, яка міститься на мобільному телефоні та враховуючи те, що слідчому потрібно достатньо часу для огляду мобільного телефону та виявлення наявності відомостей, що можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, також є необхідність в накладенні арешту на нього.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що, як зазначає слідчий у клопотанні, під час обшуку ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон й пояснив, що саме за допомогою цього телефону він тримав контакт з особою, якій збув гранату Ф-1.

Також, як вбачається з протоколу огляду закупника і вручення грошових коштів грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень - 2 (дві) грошові купюри номіналом 200 (двісті) гривень, з яких одна купюра серії та номеру «АС5604286» та одна купюра серії та номеру «АЛ0329603», вилучені за місцем мешкання ОСОБА_9 були отриманні ним за збут бойового припасу без передбаченого законом дозволу, а тому також відповідають критеріям речових доказів та підлягають арешту.

Всі вилучені речі в своїй сукупності можуть мати доказове значення для встановлення об`єктивної істини по справі та доводити причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000785 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 10.07.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-34 (тридцять чотири) бойові набої калібру 5,45х39 мм;

-грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень - 2 (дві) грошові купюри номіналом 200 (двісті) гривень, з яких одна купюра серії та номеру «АС5604286» та одна купюра серії та номеру «АЛ0329603»;

-мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки та моделі Realme C53, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картками мобільних операторів номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1