Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5068/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/652/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя вважав не доведеним прокурором та слідчим наявність ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як на підставу обрання запобіжного заходу підозрюваному та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданого клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати повністю та ухвалити рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді, що потягло за собою винесення рішення (ухвали) на підставі невідповідності висновку суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 409 КПК України).

Зазначає, що наявний реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від п`яти до десяти років (ст.ст. 69, 75 КК України не застосовуються), тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки військовослужбовець ОСОБА_10 будучи мобілізований у 2022 році, без поважних причин 25.10.2023 не з`явився вчасно на службу із відпустки до військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 03.05.2024, коли прибув до Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що за адресою: вул. Грушевського, 5, м. Коростень, Житомирська область.

Таким чином, за час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Вважає, що слідчим суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з урахуванням того, що підозрюваний під загрозою тяжкості покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічне, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не передбачено вимогами КПК України, та не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника, підозрюваного в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною шостою цієї статті також визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 були дотримані.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи недоведеність ризиків зазначених у статті 177 цього Кодексу.

Так, хоча підозра повідомлена ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і є обґрунтованою, що не заперечується стороною захисту, ризики зазначені у клопотанні прокурора визначені п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а доводи прокурора про їх існування обмежуються кваліфікацією дій відповідно до підозри, тяжкістю кримінального правопорушення та суворістю покарання, що на думку колегії суддів є недостатнім для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Натомість прокурор залишив поза увагою поведінку ОСОБА_6 , який самостійно з`явився до правоохоронних органів, має намір повернутися для проходження військової служби відповідно до порядку визначеного ч.5 ст. 401 КК України.

Крім того, слід врахувати і дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я має захворювання пов`язані з проходженням військової служби, під час служби переніс інсульт, знаходився на стаціонарному лікуванні та потребує подальшого лікування, вік ОСОБА_6 (55 років), наявність зареєстрованого місця проживання те, що він є пенсіонером, учасником АТО, з початку відкритої агресії рф добровільно мобілізувався та проходив службу до 25.10.2023 р., під час проходження став удівцем, один з його синів на даний час також мобілізований та проходить військову службу.

Слід врахувати і поведінку підозрюваного, який співпрацює зі слідством, прибуває до слідчого за першим викликом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі ці обставини, а свої висновки про недоведеність ризиків належним чином обґрунтовано з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: