Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/819/2024 Справа № 641/7590/24
УХВАЛА

31 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 01.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Мусант. Молдова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця мешкання у м. Харкові немає.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Харкова, громадянина України , не працюючого , не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 , ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення в якому внесені до ЄРДР за № 0001065 від 01.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 , ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 послався на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що ОСОБА_6 не має місця мешкання на території м. Харкова, а також сталих соціальних зв?язків, крім того він перебуває в розшуку за Куп?янським ВР ГУНП в Харківській області за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що ОСОБА_7 не має сталих соціальних зв?язків, постійного місця роботи , кримінальне правопорушення вчинив із корисливих мотивів, у зв`язку з чим прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з?явився.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 25.09.2024 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 01.11.2024.

Отже строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлений ухвалою судді закінчується 01.11.2024, однак судове провадження по даному провадженню потребує значного часу для розгляду, тому необхідно вирішити питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», ОСОБА_8 проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Так, 1) щодо ризику, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду суд зазначає: обвинувачений ОСОБА_6 не має місця мешкання на території м. Харкова, а також сталих соціальних зв?язків, крім того він перебуває в розшуку за Куп?янським ВР ГУНП в Харківській області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 не має сталих соціальних зв?язків, постійного місця роботи , кримінальне правопорушення вчинив із корисливих мотивів 2) щодо ризику того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні суд враховує, що наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , наявністю свідків, показання яких викриті обвинуваченим 3) щодо ризику вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, суд бере до уваги, що характер і спосіб, тяжкість дій, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_7 дають підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у яких обвинувачуються. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винуватими в кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; враховує суспільну небезпечність інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Суд враховує що кримінальне процесуальне законодавство України визначає випадки застосування виключно тримання під вартою. Так, згідно із положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 114-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, суд вважає, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, приходить до висновку, що на цей час не має підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а є необхідним продовжити обвинуваченій строк тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з наведеного, суд, приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому є необхідним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Восьмим абзацом ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України , передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також у злочині проти власності (ч. 2 ст. 194 КК України), та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; відсутність у обвинувачених сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерел доходу; суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на шістдесят днів, тобто до 29 грудня 2024 року.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на шістдесят днів, тобто до 29 грудня 2024 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 01.11.2024

Cуддя- ОСОБА_1