Провадження № 1-кп/742/369/24
Єдиний унікальний № 742/3943/24
ВИРОК

іменем України

03 вересня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, працюючи відповідно до наказу начальника ГУНП в Чернігівській області від 30.10.2023 №538 о/с на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, маючи спеціальне звання «капітан поліції», відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» був працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим постійно здійснював функції представника влади та відповідно до частини 3 статті 18 КК України та пункту 1 примітки до статті 364 КК України являвся службовою особою.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до ст. 6 Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань серед іншого здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

У відповідності до ст.ст.3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейському, як суб`єкту на якого поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними 218-221 цього Кодексу уповноважені та мають складати протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно функціональних обов`язків, затверджених 08.01.2024 начальником Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, інспектор відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 був зобов`язаний запобігати вчиненню правопорушень, неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, під час патрулювання виявляє перешкоди та ускладнення в дорожньому русі, вживає в межах компетенції заходів щодо їх усунення у визначених законом випадках здійснює обмеження або перекриття руху транспортних засобів для забезпечення безпеки громадян, збереження їх життя та здоров?я, складає у межах компетенції протоколи про адміністративні правопорушення та здійснює у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення тощо.

Водночас, у порушення вказаних вище норм законодавства та своїх функціональних обов`язків ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно протиправно використав надане йому службове становище і пов`язані з цим можливості та вчинив корупційне кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, а саме одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, інспектор відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у період з 08.00 год. 18.05.2024 до 08.00 год. 19.05.2024 перебував на добовому чергуванні по охороні громадського порядку та нагляду за додержанням безпеки дорожнього руху на території Прилуцького району Чернігівської області.

У ході здійснення добового чергування, 18.05.2024 близько 23:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , зупинив автомобіль марки «Мазада 6» з іноземною реєстрацією, номерний знак « НОМЕР_1 », яким керувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час здійснення поліцейських заходів та перевірки особи водія ОСОБА_4 виявлено ознаки того, що ОСОБА_6 може знаходитися в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він запропонував ОСОБА_6 пройти медичне освідування, від якого та відмовилася.

У ході спілкування з ОСОБА_6 ОСОБА_4 запропонував їй сісти до службового автомобіля марки «Шкода Октавія» білого кольору, номерний знак « НОМЕР_2 », перебуваючи в салоні якого повідомив ОСОБА_6 , що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за вчинення якого на неї буде накладено стягнення у розмірі 17 000 грн., позбавлено її права керування транспортним засобом та вилучено автомобіль.

Разом з тим, ОСОБА_4 , знаходячись 18.05.2024 близько 23:30 год. в салоні службового автомобіля «Шкода Октавія» білого кольору, номерний знак « НОМЕР_2 », біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно використовуючи надане йому службове становище працівника поліції, з метою особистого незаконного збагачення запропонував ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США за нескладання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУПАП.

У ході обговорення розміру неправомірної вигоди ОСОБА_4 погодився отримати від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в меншому розмірі, а саме в сумі 30 000 грн.

Одразу після цього 18.05.2024 близько 23:30 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел щодо особистого незаконного збагачення з використанням наданого йому службового становища, перебуваючи в салоні службового автомобіля «Шкода Октавія» білого кольору, номерний знак « НОМЕР_2 », біля будинку АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 30 000 грн. за нескладання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 27 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.36, 42, 468-476 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Відповідно до укладеної угоди прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.368 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.368 КК України, а саме, у виді штрафу в розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 (три) роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ст.468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.368 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, йому відомі та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості в ході підготовчого судового засідання з`ясував у прокурора та обвинуваченого, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_4 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КК та КПК України, вислухавши думку прокурора, який наполягав на затвердженні угоди, позицію обвинуваченого та його захисника, не порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вбачає наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27 червня 2024 року в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000054 між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженню, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 369, 373-374, 468-469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.368 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_7