ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1760/24 Справа № 178/1867/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника СТОВ "Карат Плюс" - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року про закриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на постанову прокурора,

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

представника скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року закрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах СТОВ "КАРАТ ПЛЮС" на постанову прокурора про звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу до речей і документів, а саме: автомобіля мари LEXUS LX 450 днз НОМЕР_1 , який належить СТОВ "КАРАТ ПЛЮС".

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що cуду надано копію супровідного листа слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП ОСОБА_8 про направлення до суду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню № 0000185.

Керуючись пунктом 1 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 305 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) слідчий суддя закрив провадження за скаргою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною та безпідставно винесеною. Зі змісту ухвали слідчого судді взагалі не вбачається, що ним надано оцінку винесеної 02.08.2024 постанови прокурором, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката на звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу до речей та документів. З ухвали не зрозуміло ким надано суду копію супровідного листа слідчого про направлення до суду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів і яке це значення має для вирішення скарги представника.

Посилання слідчого судді на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК є необґрунтованим, адже представник оскаржує постанову прокурора відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК, а не його бездіяльність, що вже виключає застосування вимог ч. 2 ст. 305 КПК, оскільки в цій нормі йдеться про припинення дії через скасування рішення, передбачені виключно пунктами 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК. Крім того, самостійне скасування рішення слідчим/прокурором повинно відбуватися таким же чином, яким його було ухвалено, наприклад, постанова скасовується постановою, а в даному випадку в ухвалі не зазначено, що прокурором було винесено постанову, лише кимось надано судді копію вказівок. Отже в матеріалах справи така постанова прокурора відсутня, а тому не може йти мови про самостійне припинення дії прокурора. Крім того, посилається на п. 9 листа ВССУ, з якого можна зробити висновок, що припинення дії прокурора неможливе у випадку скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про здійснення слідчих дій.

Також вказує на порушення вимог ст. 304, 307 КПК, оскільки перелік рішень за результатом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування є вичерпним і не містить рішення про закриття провадження у справі.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 24 КПК законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Перевіривши та дослідивши матеріали провадження, ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як слідує з матеріалів справи, СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від 09.07.2024 за ч. 3 ст. 289 КК України.

Представник потерпілого СТОВ "КАРАТ ПЛЮС" 01.08.2024 звернувся з клопотанням до прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в порядку ст. 220 КПК про звернення до слідчого судді в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до автомобіля "Lexus LX450d" 2017 року випуску, днз НОМЕР_1 з можливістю його вилучення на період проведення досудового розслідування.

02.08.2024 прокурор виніс постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання представника потерпілого, оскільки не підтверджено повноваження представника потерпілого СТОВ "КАРАТ ПЛЮС".

Не погоджуючись з винесеною постановою про відмову в задоволенні клопотання, представник потерпілого звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив скасувати дану постанову прокурора.

За наслідками розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про закриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , керуючись п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 305 КПК, оскільки cуду надано копію супровідного листа слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП ОСОБА_8 про направлення до суду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню № 0000185.

Проте апеляційний суд з таким висновком слідчого судді не може погодитися в повній мірі, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Закриваючи провадження за скаргою, слідчий суддя фактично виходив з того, що слідчий вже звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000185, в підтвердження чого йому було надано копію супровідного листа, а тому керувався вимогами ч. 2 ст. 305 КПК, якою визначено, що слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Водночас зі скарги адвоката до слідчого судді видно, що представник потерпілого оскаржує не бездіяльність слідчого, прокурора відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на яку послався слідчий суддя в ухвалі, а саме рішення прокурора - постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Так, на досудовому провадженні згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя помилково відкрив провадження за скаргою адвоката та, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 305 КПК, надалі закрив провадження за скаргою, фактично ототожнивши скаргу на бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити слідчий, прокурор, дізнавач у визначений цим Кодексом строк, зі скаргою на рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову в задоволенні клопотання, можливість оскарження якого передбачає п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.

Отже, представник потерпілого звернувся зі скаргою до слідчого судді в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на постанову прокурора про відмову в задоволенні його клопотання, поданого відповідно до ст. 220 КПК.

Разом з тим, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені лише рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК).

Водночас негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 246 КПК).

При цьому перелік слідчих (розшукових) дій та вимоги до їх проведення наведені в главі 20 КПК, а перелік негласних слідчих (розшукових) дій і правила їх проведення зазначені в главі 21 КПК.

І, як вбачається зі змісту норм, наведених у главах 20-21 КПК, до слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій кримінальний процесуальний закон не відносить такі процесуальні дії як «звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу до речей та документів».

В той час як постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК).

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК) та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК).

Із наведеного вбачається, що за змістом ч. ч. 2, 3 ст. 93, п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 4 ст. 132, ч. 1 ст. 159 КПК слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у кримінальному процесуальному законі чітко відокремлені від інших процесуальних дій, зокрема, від надання прокурором вказівок слідчим про проведення слідчих дій, витребування відомостей від органів державної влади, чи від дій, направлених на ініціювання вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на наведене, не можна ототожнювати процесуальні дії, направлені на витребування відомостей від органів державної влади, надання прокурором вказівок слідчим про проведення слідчих дій та заходи забезпечення кримінального провадження із слідчими (розшуковими) діями, оскільки це не одне і те ж саме.

Таким чином, за змістом абз. 2 ч. 3 ст. 93 і п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК слідчому судді на стадії досудового розслідування може бути оскаржено лише рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а можливості оскаржити його постанову про відмову провести інші процесуальні дії вказана норма не передбачає.

Враховуючи, що клопотання представника потерпілого про необхідність звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів стосувалося «заходів забезпечення кримінального провадження», а не «проведення слідчих (розшукових) дій», то за наведених обставин у слідчого судді не було підстав для того, щоб відкривати провадження за скаргою останнього на постанову прокурора від 02.08.2024. Адже п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК не передбачає можливості оскарження відповідного рішення на стадії досудового розслідування.

Єдиним правильним реагуванням на скаргу, розгляд якої слідчим суддею є неможливим на стадії досудового розслідування, є відмова у відкритті провадження за такою скаргою, що передбачає ч. 4 ст. 304 КПК.

А тому, отримавши скаргу представника потерпілого на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, слідчий суддя був зобов`язаний визнати її неприйнятною і на підставі ч. 4 ст. 304 КПК відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу та постановити нову (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК).

Проте у ситуації, коли слідчий суддя повинен був відмовити у відкритті провадження за скаргою на стадії вирішення питання про її прийнятність, але він цього не зробив та розглянув по суті відповідну скаргу, котра не підлягала розгляду, то під час перегляду такої ухвали в апеляційному порядку суд має не лише постановити рішення про її скасування, але й надалі закрити провадження за скаргою. Вказане узгоджується з позицією суду касаційної інстанції (ухвала Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18, провадження №51-598кмо19, постанова Верховного Суду від 27 червня 2023 року у справі № 991/5644/22, провадження № 51-1416км23).

Таким чином, враховуючи, що слідчий суддя за наявності підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою розглянув її по суті та закрив провадження за ч. 2 ст. 305 КПК, то ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із закриттям провадження за скаргою представника СТОВ "КАРАТ ПЛЮС" на постанову прокурора.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника СТОВ "КАРАТ ПЛЮС" - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року про закриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на постанову прокурора скасувати.

Провадження за скаргою представника СТОВ "КАРАТ ПЛЮС" - адвоката ОСОБА_6 на постанову прокурора від 02.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4