СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5322/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 0002464, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 31.07.2024 року звернувся слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 0002464, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002464, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час встановлено, що наказом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжений, останній раз з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення майнового кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, в період часу приблизно з 17 години 10 хвилин по 17 годину 30 хвилин, 29.07.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно проник до технічного приміщення, розташованого у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану на території України, звідки повторно, таємно викрав ліфтове обладнання, яке належить КП «Керуючій компанії з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», чим завдав вказаному підприємству матеріальної шкоди в сумі 4 481 грн., 40 коп.

При цьому, ОСОБА_5 знаходячись в невстановленому слідством місці та часі, не маючи постійного місця роботи та законних джерел заробітку, вирішив повторно вчинити крадіжку ліфтового обладнання з будинку, розташованого на території Святошинського району міста Києва. В подальшому, в період часу 17 години 10 хвилин по 17 годину 30 хвилин, 29.07.2024, ОСОБА_5 прибув до будинку АДРЕСА_1 з метою вчинення крадіжки ліфтового обладнання з технічного приміщення даного будинку та подальшого обернення на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_1 та піднявся на десятий поверх, який веде до технічного приміщення даного будинку. Знаходячись на десятому поверсі, ОСОБА_5 помітив вхідні двері обладнані навісним замком, які ведуть до технічного приміщення та маючи при собі раніше заготовлені інструменти, шляхом пошкодження навісного замка проник в середину.

Знаходячись у вищевказаному технічному приміщенні, ОСОБА_5 , з метою подальшого повторного таємного викрадення чужого майна, за допомогою раніше заготовлених інструментів, зняв ліфтове обладнання з двигуна, а саме гальмівну котушку, вартістю 4 481 грн. 40 коп.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні повторного, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 30.10.2018 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці; 21.11.2023 до Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 29.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України під час якого вилучено речові докази; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 25 квітня 2003 р. № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у разі, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання: спробам його переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчиненню інших кримінальних правопорушень, за наявністю для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного роботи або навчання, місця постійного місця проживання; репутація підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства як на момент обрання запобіжного заходу, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого в умовах воєнного стану та який, згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, і за який, згідно санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування; факт, що ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків, які б утримали його від подальшого вчинення кримінальних правопорушень; факт, що ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи та джерел заробітку, ніде не працює та не навчається, що зумовлює підозрюваного вчиняти корисливі кримінальні правопорушення з метою обернення майна в свою користь та особистого збагачення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого клопотання, просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 29.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України під час якого вилучено речові докази; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція за який передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, враховуючи відсутність сім`ї та міцних соціальних зв`язків.

Вбачається наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки такі наразі є відомими.

Існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Вказані обставини та наведені прокурором докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 0002464, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.09.2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст. 202 КПК України.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України:

- з`являтися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання та роботи,

- здати на зберігання закордонний паспорт, який надає можливість підозрюваному виїзду за кордон України,

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 26.09.2024 року включно та підлягає негайному виконанню.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1