Провадження: № 1-кп/484/316/24
Справа: № 484/3385/24
Вирок

іменем України

07.08.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження №0000538 від 24.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, має встановлену третю групу інвалідності, за загальним захворюванням, працює сигналістом ПЧ-З АТ «Укрзалізниця», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, тел. ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за фактами вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та продовжує систематично вчиняти фізичне, психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає.

Так, 11.11.2022 близько 21 год, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якою ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував її спалити, завдавши шкоди її психологічному здоров`ю. В зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.01.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн на користь держави.

Поряд із зазначеним, 14.09.2023 близько 14.30 год, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якою ображав, висловлювався нецензурною лайкою, завдавши шкоди її психологічному здоров`ю. В зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн на користь держави.

Також, 25.10.2023 близько 19.40 год, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав, висловлювався нецензурною лайкою, завдавши шкоди її фізичному психологічному здоров`ю. В зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн на користь держави.

Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сімї ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї дружини.

Так, 23.05.2024 приблизно о 23:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за адресою спільного проживання у будинку по АДРЕСА_1 , затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 .

В ході зазначеної сварки, ОСОБА_3 , усвідомлюючи свою фізичну перевагу та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини - ОСОБА_5 почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, словесно ображаючи та принижуючи в грубій формі, незважаючи на те, що своїми протиправними діями може налякати ОСОБА_5 , викликати в неї душевні переживання та спричинити їй психологічну травму.

24.05.2024 близько 00:20 год, продовжуючи вчиняти домашнє насильство, ОСОБА_3 , зайшов до кімнати, в якій на ліжку відпочивала ОСОБА_5 та умисно, на ґрунті ревнощів, почав виражатися в її адресу нецензурною лайкою, тим самим в грубій формі словесно ображав і принижував, незважаючи на те, що своїми протиправними діями може налякати ОСОБА_5 , викликати в неї душевні переживання та спричинити їй психологічну травму. Після цього ОСОБА_3 умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, виліз на ліжко, на якому лежала ОСОБА_5 та притиснувши вагою свого тіла потерпілу до ліжка, стискаючи її руки та душачи подушкою, спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця правого плеча, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми системними діями ОСОБА_3 викликав у ОСОБА_5 емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та відчуття загрози своєму здоров`ю, внаслідок чого, знаходячись в стані страху за своє життя, ОСОБА_5 , відчинила вікно у кімнаті та випригнула на вулицю, тікаючи від ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.126-1 КК України та визнає його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме - в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю. Фактичні осбтавини справи викладені в обвинувальному акті не оспорює. У скоєному щиро розкаявся.

Суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції сторін та не знайшов підстави вважати, що обвинувачена себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

В судовому засіданні досліджені надані прокурором докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2024 року від потерпілої ОСОБА_5 ; висновок експерта №169 від 30.05.2024 року, де у потерпілої ОСОБА_5 виявлено синець правого плеча, дане тілесне ушкодження могло утворитись 24.05.2024 року від дії тупого твердого предмету, при обставинах на які вказує потерпіла і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; копії постанов Первомайського міськрайонного суду від 06.01.2023 року та 18.10.2023 року відповідно до яких ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_3 від 24.05.2024 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Вказані докази суд визнає як належні, допустимі та достовірні, котрі у своєму взаємозв`язку доводять, що кримінальне правопорушення було вчинено за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, а саме за ст.126-1 КК України, є нетяжким злочиномкримінальним проступком.

Обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його особу, який щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце роботи, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має встановлену групу третю групу інвалідності.

При призначенні покарання, суд також бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що він щиро покаявся, має постійну роботу, вчинив нетяжкий злочин проти здоров`я своєї дружини - домашнє насильство, що є однією з найпоширюваніших форм порушення прав людини.

При цьому, враховуючи ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, зокрема визнання вини, характер його поведінки на досудовому розслідуванні та в суді, просив пробачення у потерпілої, давав визнавальні покази, суд вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати мінімальне покарання передбачене санкцією ст.126-1 КК України у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання з даного приводу не заявлялися.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання 150 годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: