Дата документу 07.11.2024
Справа № 334/6172/24
Провадження № 1-кп/334/619/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000148 від 12.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, не одруженого, солдата, який перебував на посаді номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження №0000148 від 12.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №14 від 13.01.2023 був призначений на посаду номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

У невстановлений час, але не пізніше 01 липня 2023 року, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив ухилитись від проходження військової служби та залишити місце несення служби з метою ухилитися від військової служби.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи умисно, маючи на меті ухилитись від військової служби, в порушення статутних вимог, 01 липня 2023 року самовільно залишив місце несення служби, а саме: тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокувалась в АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від військової служби.

З 01 липня 2023 року солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, до місця служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд. При цьому, солдат ОСОБА_4 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 01 липня 2023 року солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме: тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокувалась в АДРЕСА_2 та ухилився від військової служби, тобто вчинив дезертирство.

До початку судового розгляду, на адресу Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0000148 від 12.02.2024 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання захисником зазначено, що 30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання щодо звільнення нього від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України підтримав та запевнив суд про його намір повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Разом з тим, командиром військової частини НОМЕР_1 надано письмову згоду щодо проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 НГУ на посаді розвідника розвідувального взводу спеціального призначення.

З огляду на викладене прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, кримінальне провадження № 0000148 від 12.02.2024 року закрити та зобов`язати ОСОБА_4 прибути протягом 72 годин за місцем служби після набрання ухвалою законної сили.

Ознайомившись з клопотанням, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами:

1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту:

«У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 КК України можливе за наступних підстав:

1. особа вчинила злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2. особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3. особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4. наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.408 КК України під час воєнного стану вперше.

На адресу прокуратури від ОСОБА_5 надійшло клопотання щодо звільнення нього від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Разом з тим, командиром військової частини НОМЕР_1 надано письмову згоду щодо проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 НГУ на посаді розвідника розвідувального взводу спеціального призначення.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання сторони захисту.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст.284, 285, 287, 288, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження № 0000148 від 12.02.2024 року (справа 334/6172/24) закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибути протягом 72 годин за місцем служби після набрання ухвалою законної сили.

До набрання ухвалою законної сили змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1