печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.02.2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2024 року у справі № 757/28790/24-к , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.02.2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2024 року у справі № 757/28790/24-к.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, представник заявника вказує, що під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , вилучено грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , та на які в подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва накладено арешт.

Вказаний арешт на грошові кошти накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Сам факт визнання грошових коштів, належних ОСОБА_4 , речовими доказами у кримінальному провадженні, не може бути підставою для його арешту, а тому помилково застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, підлягає скасуванню .

Адвокат ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Доводи клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, письмові заперечення на клопотання. У задоволенні клопотання просив відмовити.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє група осіб, до складу якої входять громадяни України та іноземці з Латинської Америки, зокрема з Перу, Еквадору, Колумбії та інші, які організовували та забезпечують діяльність шахрайських call-центрів. Учасники зазначеної групи незаконно купують інформаційні бази, які містять персональні дані зацікавлених у криптовалюті осіб. В подальшому оператори call-центрів, шляхом обману під виглядом залучення інвестицій заманюють переважно громадян Іспанії та країн Латинської Америки вкладати кошти в криптовалюту. В подальшому оператори надають потерпілим реквізити криптогаманців, на які останнім необхідно перерахувати власні кошти та криптовалюту. Спочатку віртуальні активи надходять на холодний гаманець. З метою приховування слідів зазначених операцій та запобігання їх відстеженню, члени зазначеної групи перекидають активи на інший холодний гаманець, після чого пересилають на гарячі гаманці відомих криптобірж, для подальшого переведення у готівку та використання для власних потреб. Після отримання коштів від інвесторів, оператори цих call-центрів повідомляють, що транзакція не пройшла і більше не контактують з потерпілими. З 2019 року до лютого 2022 року ці call-центри працювали на території м. Києва (у приміщеннях бізнес-центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та торговельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), після чого переміщені до м. Львова та Львівської області, де знаходяться на цей час.

21.05.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_4 виявлено та тимчасово вилучені її речі та документи:

- грошові кошти в сумі 3272 гривні та 2000 доларів США;

- мобільний телефон марки Xiaomi Realme голубого кольору у вимкнутому стані;

- договір про оренду квартири від 24.06.2022 з додатком усього на 3 арк.

- сім карта оператора vodafone;

- слот для сім карти оператора vodafonе ;

- банківські карти: ПриватБанк НОМЕР_1 , НОМЕР_2 НОМЕР_3 ;

- Картонний конверт «Нова пошта» з наліпкою НОМЕР_4 від 19.03/16:10 ОСОБА_18 , м. Харків, відділення 36; в якому знаходились наступні речі які також вилучені.

- 5 сім карт оператора «telcel» разом зі слотами для сім карт на кожному з яких наявний рукописний текст вироблений барвником чорного кольору.

- 5 (п`ять) стартових пакетів оператора Orange разом зі слотами від сім карт та сім картами на яких наявні написи.

- 7 (сім) сім-карток оператора «О2» разом зі слотами для сім карти та стартовими пакетами на кодному з яких відповідно зазначені мобільні номери.

Вказане вилучене майно постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В рамках кримінального провадження № 0000387 від 15.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2024 року у справі №757/28790/24-к накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, зокрема на грошові кошти та банківська картки, про скасування арешту з яких, просить представник, а саме: грошові кошти в сумі 3272 гривні та 2000 доларів США; банківські карти: ПриватБанк НОМЕР_1 , НОМЕР_5 .

Так, основною підставою для визнання грошових коштів та банківських карток речовими доказами у кримінальному провадженні є те, що вказані грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, а отже їх арешт підлягає збереженню.

Крім того, рух коштів на рахунку банківських карт підлягає дослідженню органом досудового розслідування.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

З урахуванням зазначеної норми КПК України, слідчий суддя приходить висновку про наявність у представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали про накладення арешту, метою накладення арешту на майно є забезпечення зберігання речових доказів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається адвокат, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що представником ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено не можливості користування зазначеними банківськими картками, грошовими коштами, та зокрема необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.02.2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2024 року у справі № 757/28790/24-к - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1