ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/618/24 Справа № 712/7653/24 Категорія: ч.1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаряОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня спеціальна, тимчасово не працюючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування на загальну суму 23854,32 грн.

Речові докази відсутні,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_8 14.03.2024, близько 19 години 00 хвилин, являючись співмешканцем матері малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник під час виконання малолітнім домашнього завдання та роздратував ОСОБА_8 , у зв`язку з чим у нього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень малолітньому. Так він, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, взяв у праву руку гумовий шланг та умисно наніс ним не менше п`яти ударів по обличчю справа, животу, верхніх та нижніх кінцівках малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який спочатку сидів на стільці за столом, а потім, намагаючись уникнути ударів, сховався під стіл, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді: крововиливів обличчя справа, живота, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 02-01/315 від 19.04.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду в апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає що даний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Судом першої інстанції Перекресту призначено покарання за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у виді 2 роки обмеження волі, що не передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України, яке призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

У зв`язку з наведеним прокурор просить вирок місцевого суду в частині призначеного Перекресту покарання за ч.1 ст.125 КК України змінити. Призначити Перекресту покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В решті вказаний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, доводи захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону судом не виконані.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, які не оспорюється в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що також не оспорюється в апеляційній скарзі. За таких обставин, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз в цій частині та відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання: штраф до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Тобто, місцевий суд в порушення закону України про кримінальну відповідальність призначив покарання у виді обмеження волі, яке не передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 колегія суддів дотримуючись Загальної частини та в межах Особливої частини Кримінального кодексу, з додержанням вимог ст.65, 66 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, який вчинив кримінальний проступок, вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується негативно, на спеціальних обліках не перебуває. В якості обставин, що пом`якшують покарання Перекресту, колегія суддів визнає щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального проступку щодо малолітньої особи з інвалідністю, вчинення кримінального проступку щодо особи з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, тому вважає за необхідним призначити Перекресту покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання з призначенням мінімального покарання у виді штрафу.

Разом з тим, з резолютивної частини вироку вбачається, що процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 23854,32 грн. стягнуті із ОСОБА_10 , тобто з іншої особи, тоді як дане кримінальне провадження стосується обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що дана описка може бути виправлена судом першої інстанції в порядку ст.379 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України з 2 років обмеження волі до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Запропонувати суду першої інстанції в порядку ст.379 КПК України виправити описку в резолютивній частині вироку щодо зазначення ПІБ особи з якої стягнуто процесуальні витрати на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий-суддя -

Судді -