УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову від 29 травня 2024 року дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що в провадженні відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000826 від 06 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України.

24 травня 2024 року мною було подано дізнавачу відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження як потерпілої ОСОБА_3 .

29 травня 2024 року постановою дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року, яку було отримано 03 липня 2024 року.

Адвокат ОСОБА_4 , зазначає, що вважає постанову про відмову у задоволенні клопотання незаконною не обґрунтованою, оскільки підставою для відмови у задоволенні клопотання була неявка за викликом для проведення слідчих дій заявниці ОСОБА_7 , що позбавило можливості вручити останній пам`ятку, а тому в кримінальному провадженні відсутня особа, визнана потерпілою.

Також, автор скарги зазначає, що підставою для відмови у задоволенні клопотання є, те, що заявницею ОСОБА_8 не було повідомлено орган досудового розслідування про об`єктивні причини неявки за викликом для проведення слідчих дій, однак ОСОБА_8 завчасно повідомила дізнавача ОСОБА_5 що не може з`явитись, у зв`язку з перебуванням за межами м. Києва та Київської обл.

Тому, автор скарги просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 29 травня 2024 року та зобов`язати залучити ОСОБА_3 в якості потерпілої в кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився подав до суду заяву в якій просить проводити судовий розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність скаржника та представника Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що у відділі дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000826 від 06 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 зверталась до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а саме злісного ухилення від сплати грошових коштів на утримання дитини (аліментів), а саме ОСОБА_3 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесенні до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

29 травня 2024 року дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вказана постанова дізнавача мотивована тим, що заявниця ОСОБА_8 не з`явилась за викликом для проведення слідчих дій та завчасно не повідомила про неможливість прибуття, що позбавило можливості вручити останній пам`ятку, а тому в кримінальному провадженні відсутня особа, визнана потеплілою.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя, перевіривши оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимог КПК України, вважає, що вона підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, відповідно до приписів ч. 5 ст. 55 КПК України слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим у разі подання заяви особою про залучення до провадження як потерпілого особи, якій не завдано шкоди.

Зі змісту постанови від 29 травня 2024 року дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_5 , вбачається, що дізнавач ОСОБА_5 відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , через неявку заявниці за викликом до дізнавача, а не через відсутність підстав для залучення ОСОБА_10 в якості потерпілої в кримінальному провадженні№ 0000826 від 06 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши матеріали поданої скарги, дійшов висновку про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, як такої що носить формальних характер, оскільки заявником зазначено достатньо підстав про завдання шкоди відповідно до положень ст. 55 КПК України.

У відповідності до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1 1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги, з урахуванням викладеного дізнавачу необхідно повторно розглянути питання, щодо наявності чи відчутності підстав для визначення правового статусу потерпілої ОСОБА_3 та прийняти остаточне рішення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова від 29 травня 2024 року підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 4 статті 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Вирішуючи питання щодо вимог представника про зобов`язання дізнавача ОСОБА_5 залучити ОСОБА_3 в якості потерпілої у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що враховуючи самостійність слідчого, дізнавача (детектива) у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги в цій частині.

За таких обставин, скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 55, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу - задовольнити частково .

Скасувати постанову 29 травня 2024 року дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000826 від 06 липня 2023 року .

Зобов`язати дізнавача який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000826 від 06 липня 2023 року за частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України, повторно розглянути заяву представника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_4 від 24 травня 2024 року про визнання потерпілою.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1