Справа № 202/7758/24
Провадження № 1-кс/202/6048/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000948 від 15.06.2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка на праві приватної власності, розмір частки 1/1, належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000948 від 15.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

15.06.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

22.08.2024 року від потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її представника ОСОБА_9 на адресу СУ ГУНП надійшов цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадження № 0000948 від 15.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за завдану моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 500 000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень, 00 копійок.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 392001455 від 22.08.2024 встановлено, що підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності, розмір частки 1/1, належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116).

Слідчий вказує, що з метою забезпечення цивільного позову поданого до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, виникла необхідність у накладенні арешту у вигляді заборони на розпорядження та відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка на праві приватної власності, розмір частки 1/1 належить ОСОБА_7 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що потерпілою стороною в даному кримінальному провадженні був поданий цивільний позов про стягнення моральної шкоди, а тому буде доцільним накласти арешт на квартиру підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в квартирі підозрюваного проживають його сім`я в тому числі двоє неповнолітніх дітей. Зазначав, що на його думку прокурор не уповноважений звертатись з зазначеним клопотанням в інтересах потерпілої сторони. Крім того, орган досудового розслідування обґрунтовує арешт квартири поданням потерпілою стороною цивільного позову, попередньо не встановивши той факт, чи є вказана квартира спільною сумісною власністю, у зв`язку з чим просив у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши клопотання, вислухавши доводи сторін, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 15.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000948, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 8 ст.170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Частиною 6 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів та прокурором не доведено, що розмір моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та вартість майна є співмірним.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що накладення арешту на квартиру підозрюваного може порушити права неповнолітніх дітей, які в ній проживають.

Тому, слідчий суддя вважає що слідчий та прокурор не довели , що таке втручання в право власності особи відповідає балансу інтересів суспільства та підозрюваного ( власника майна)

При таких обставинах клопотання не підлягає задоволенню, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, відповідно до вимог ч.1 ст. 173 КПК України у зв`язку із його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 167-168, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України в кримінальному провадженні за № 0000948 від 15.06.2024 року, з метою забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1