Справа № 601/2941/24
Провадження № 1-кс/601/779/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 27.09.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше несудимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 297, ч.1 ст. 338 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном до 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що 27.09.2024 близько 08:00 год (точний час досудовим розслідуванням невстановлений) ОСОБА_4 , який перебував у вказаному місці, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, незважаючи на загальноприйняті у соціумі принципи та правила поведінки, демонструючи зневагу до усіх соціальних цінностей, маючи прямий умисел на вчинення наруги над могилами, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи протиправність своїх дій, пошкодив хрести з наявними табличками (із надписами тих, хто похований) та фотопортретами, а також наявні флагштоки біля могил осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у нарузі над могилою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2024 близько 08:00 год (точний час досудовим розслідуванням невстановлений) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував на території кладовища, що розташоване у АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на наругу над Державними Прапорами України, які знаходився на флагштоці, що розташовані біля могил осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що знаходять на території кладовища у с. Великі Млинівці, Кременецького району Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час і вищевказаному місці, ОСОБА_4 , діючи всупереч принципам загальнолюдської моралі, умисно, виявляючи грубе, образливе ставлення до державного символу, підходив до флагштоків та знімав (зривав) Державний Прапор України, після чого, проявляючи зневажливе ставлення до державного символу, та втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у нарузі над державними символами, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.338 КК України.

27.09.2024 ОСОБА_4 , згідно ч. 1, 2 ст. 208 КПК України, затримано за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.297 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.297, ч. 1 ст. 338 КК України є: - протокол огляду місця події; - протокол допиту свідка ОСОБА_6 ; - протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; - протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; - протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; - протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , - висновки експертизи матеріалів речовин та виробів.

29 вересня 2024 року слідчим суддею Кременецького районного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 00 год. 00 хв. 25.11.2024.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченого ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.297, ч. 1 ст. 338 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, та усвідомлюючи суворість зазначеного злочину та покарання, передбаченого за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_4 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

-незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск на свідків, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. на його покази з метою уникнення кримінальної відповідальності

Так з врахуванням характеру тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання підозрюваним вини у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється, характеру правопорушення, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявність вищезазначених ризиків.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . мотивуючи тим, що ризики, що є підставами для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати.

Обвинувачений заперечує проти клопотання. Захисник обвинуваченого просить змінити запобіжний захід, пославшись на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У зв`язку із закінченням 25 листопада 2024 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики продовжують бути та вони виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до не тяжкого злочину, зокрема, позбавлення волі на строк до п`яти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити дії з метою залякування потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права підозрюваного на свободу.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відповідає основним вимогам кримінального процесуально закону, якими регламентовано порядок продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Отже, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які встановлені в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на те, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 25 листопада 2024 року, запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обраний ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2024 року, до 17 січня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинувачений, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1