1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6611/24 1-кс/335/4300/2024
07 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,
- автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .
Зазначає, що підстави для накладення арешту наразі відсутні, оскільки всі необхідні слідчі дії з вилученим майном проведено, та з часу вилучення такого майно пройшов значний проміжок часу.
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вказане майно визнано речовими доками по кримінальному провадженню, та у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення підлягає конфіскації.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
28.06.2024 року проведено обшук автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , а також змиви та контроль до них з рульового колеса автомобіля, з перемикання передач автомобіля, з панелі управління мультимедійної системи автомобіля.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2024 року в рамках кримінального провадження накладено арешт на вилучене під час обшуку вище перелічене майно.
Вказаний арешт на майно накладався, оскільки воно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володати своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З матеріалів клопотання вбачається, що з часу накладення арешту минуло більше трьох місяців, за цей час органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії з вилученим транспортним засобом, що підтвердив слідчий у судовому засіданні.
Між іншим слід зазначити, що з моменту вилучення вказаного автомобіля, тобто з 28.06.2024 року, пройшов вже значний час, а процесуальних рішень або інших доказів, які б свідчили про необхідність проведення нових слідчих дій з таким майном додано не було.
При цьому з викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_6 . обставин провадження, які встановлені органом досудового розслідування, не убачається, що ОСОБА_5 причетна до вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , а доводи викладені слідчим про протилежне нічим не підтверджені.
Те, що вказане майно визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що майно дійсно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
Разом з цим стороною обвинувачення не наведено додаткових аргументів щодо необхідності збереження арешту з метою збереження речових доказів, не зазначено, яким чином вказане майно може бути використано як доказ в рамках вказаного кримінального провадження. Тож перебування майна під арештом позбавляє його власника права на володіння та користування та призводить до порушення його прав на володіння та розпорядження майном, а отже накладення арешту відносно цього майна, є непропорційним втручанням держави в права власника та не співрозмірним завданням кримінального провадження і може призвести до наслідків, які суттєво позначаються на правах та інтересах власника майна.
Доводи слідчого про те, що такий арешт забезпечить можливу конфіскацію майна (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), не узгоджуються з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки такий арешт можливий лише щодо майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Разом з цим, власник майна ОСОБА_7 не має такого процесуального статусу у кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання стороною обвинувачення не спростовано доводів заявника щодо відсутності підстав для подальшого арешту майна.
Отже, стороною обвинувачення на даний час не доведено правової підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт означеного заявником майна, та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність скасування арешту з транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію, що на праві власності належить ОСОБА_5 , оскільки в ході розгляду вказаного клопотання було встановлено, що заявниця дійсно є власником транспортним засобом, не являється підозрюваною в цьому кримінальному провадженні, та останньою доведено, що у подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт відпала потреба.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України,-
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2024 року справа № 335/6611/24 провадження 1-кс/335/3010/2024, з майна ОСОБА_5 , яке вилучене 28.06.2024 в ході обшуку автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , а саме:
-з автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ;
-свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1