ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1624/24 Номер провадження 11-кп/814/2001/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Первомайського міського суду Миколаївської області від 25.12.2012 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, із застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна,

та замінено невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі більш м?яким у виді обмеження волі з переведенням до виправного центру на невідбуту частину строку покарання 2 роки 8 місяців 4 дні.

Таке рішення суд мотивував тим, що обставини, зазначені у характеристиці на засудженого свідчать про те, що ОСОБА_11 став на шлях виправлення і йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м?яким у виді обмеження волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_8 про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м?яким.

Свої вимоги мотивує тим, що протягом строку відбування покарання на засудженого було накладено 5 стягнень, що свідчить про його нестабільну поведінку та ставить під сумнів висновки суду, що він став на шлях виправлення. Звертає увагу, що згідно з висновком ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення є середнім.

Колегія суддів заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, представника колонії, який вважає, що засуджений став на шлях виправлення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України в редакції, що діяла на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Первомайського міського суду Миколаївської області від 25.12.2012 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, із застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна,

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 16.09.2012.

Зараховано у строк покарання період перебування під вартою з 10.09.2011 по 26.09.2011.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.04.2016 зараховано у строк покарання період попереднього ув?язнення з 16.09.2012 по 10.01.2013 із розрахунку 1 день попереднього ув?язнення за 2 дні позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.09.2012. Кінець строку покарання 06.05.2027.

З 28.07.2021 відбуває покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64).

Відповідно до характеристики, наданої начальником державної установи, засуджений на початку строку відбування покарання характеризувався задовільно, але під впливом виховних заходів змінив свою поведінку на кращу. На теперішній час характеризується добре, має 5 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 22 заохочення. Працевлаштований в майстерні установи по виготовленню сувенірної продукції.

Залучається до робіт з благоустрою установи та відділення. До виконання робіт відноситься добре.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливих взаємовідносин з працівниками установи та підтримує доброзичливі зв`язки з рідними.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті, дбайливо ставиться до майна установи.

За період відбування покарання реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія» та отримав спеціальність «Столяр» в Полтавському навчальному центрі (№64) при установі.

Відповідно до ст. 123 КВК України на теперішній час бере участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова освіта».

Рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України на підставі поданої ним заяви.

Рішенням комісії державної установи від 17.05.2022 відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м?яким відповідно до ст. 82 КК України.

Рішенням комісії установи від 16.08.2023 засудженому відмовлено у застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

Виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Вину у вчиненому злочині визнає.

Відповідно до характеристики, наданої начальником Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)», прогноз успішної адаптації засудженого сприятливий.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі прокурора, засуджений має 5 стягнень, проте вони погашені у встановленому законом порядку. Останнє стягнення було застосоване 27.11.2020.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_7 працює, бере участь у роботах з благоустрою установи та у програмах диференційованого впливу, має 22 заохочення, добре характеризується та відповідно до наданої начальником установи характеристики має сприятливий прогноз успішної адаптації. Також під час апеляційного розгляду представник установи повідомив, що на його думку, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення

Викладене свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та на підставі ст. 82 КК України йому необхідно замінити невідбуту частину покарання більш м`яким. Отже, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м?яким.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2024, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4