УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 461/328/24

провадження № 51-3551 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень судом касаційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, захисник у касаційній скарзі, вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та не погоджується з оцінкою доказів. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Захисник у своїй касаційній скарзі, як на підстави для скасування судових рішень, посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не наводить належного правового обґрунтування наявності таких підстав, як це встановлено у статтях 412, 413 КПК.

Також захисник у своїй касаційній скарзі зазначає, що судовий розгляд у суді апеляційної інстанції проведено із суттєвим порушенням вимог матеріального та процесуального закону, проте всупереч законодавчим положенням у поданій скарзі не наведено правового обґрунтування таких порушень під час розгляду у суді апеляційної інстанції з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.

Усупереч ч. 3 ст. 427 КПК захисник не зазначив чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3