Провадження №: 1-кп/755/746/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві, клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття в частині неї кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2023 року за № 0000049, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України, установив :

І. Історія питання (узагальнена)

Згідно даних обвинувального акта від 09 липня 2024 року, який складено прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та затверджено заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , слідує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - підроблення офіційного документа за наступних обставин.

Відповідно до розробленого злочинного плану невстановленими особами у 2021році (більш точний час не встановлено) підшукано ОСОБА_6 як особу, яку буде формально призначено на посаду директора новоствореного фіктивного підприємства та яка підпише документи, на підставі яких буде оформлено передачу нерухомого майна до статутного фонду підприємства, що дозволить невстановленим особами розпоряджатися майном на свій власний розсуд та захопити земельну ділянку.

При цьому ОСОБА_6 , виконуючи свою роль, не будучи обізнаною у злочинних планах інших невстановлених осіб, 14 вересня 2021 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , підписала завідомо підроблений документ акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО- СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ» від 14 вересня 2021, до якого внесено завідомо неправдиві відомості щодо наявності будівель та споруд: котедж (літера „Г") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Д") загальною площею 55.0 кв.м; котедж (літера „Е") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Ж") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „3") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „К") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Л") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „М") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Н") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „О") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „П") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Р") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; баня (літера „Т") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „У") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „Ф") загальною площею 100,0 кв.м; ресторан (літера „Х") загальною площею 500,0 кв.м, на земельній ділянці по вулиці Паркова дорога, 28, якіфактично відсутні.

ІІ. Суть клопотання

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 , звернулася до суду, у порядку ст. 284-285 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, із клопотанням від 10 липня 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто дійсність обставин регламентованих ст. 44, 49 КК.

ІІІ. Позиції учасників

Обвинувачена ОСОБА_6 клопотання у відношенні себе підтримала та зазначила, що їй цілком і повністю зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 49 КК України та вона надає свою згоду на таке звільнення у цій кримінальній справі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_3 клопотання про закриття кримінального провадження підтримав, оскільки є дійсними обставини визначені ст. 49 КК у відношенні ОСОБА_6 .

Інші учасники кримінального провадження підтримали вказане клопотання з наведених ним передумов.

IV. Правове регулювання питання

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 284. Закриття кримінального провадження […]

2. […] судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальний кодекс України

Стаття 44. Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності

1. Особа […] звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

2. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Стаття 49. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі […].

V. Мотиви, з яких виходив Суд при постановленні ухвали

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

При цьому, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (див. постанову ВС від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к).

В цій справі окреслені ВС у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання подане захисником обвинуваченої, та ОСОБА_6 при цьому надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що, як зауважив Верховний Суд в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к, суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Ба більше, інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності (йдеться про підставу передбачену ст. 49 КК України) не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (див. постанову ВС від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к).

Наведені ВС умови судом також було дотримано, а тому Суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.

Відповідно розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, Суд відмічає таке.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

В частині діяння, котре описане у п. І ухвали та кваліфіковане за ч. 1 ст. 358 КК, такий строк становить два роки.

При його обрахуванні Суд враховує, що об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно судом зауважується, що від описаних у п. І ухвали подій минув диференційований строк давності, вказаний у п. 1 ч. 1 ст. 49 КК.

При цьому, протягом вказаних строків обвинувачена не вчиняла нового злочину, не ухилялася (перебіг давності не зупинявся), а законом не встановлено заборон щодо застосування давності до діяння описаного у п. І ухвали.

Щодо взаємовідносин обвинуваченого з потерпілим, то судом враховується, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо.

Тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій. Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК, див. те ж саме рішення об`єднаної палати).

Відповідно, в ключі наведеного, Суд вважає, що обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), та із закриттям даного кримінального провадження у порядку п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання процесуальних витрат врегульовано відповідно до положень Глава 8. Процесуальні витрати КПК України, шляхом їх віднесення на рахунок держави, у т.ч. з урахуванням того, що в постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З цих підстав та керуючись статтями44, 49 Кримінального кодексу України, статтями 284, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2023 року за № 0000049, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та саме кримінальне провадження закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 08.00 год. 02 серпня 2024 року.

С у д д я ОСОБА_1