Провадження № 1-кп/344/1467/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого начальником зміни ПрАТ "Івано-Франківськцемент", реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив: умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 був обраний депутатом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, повноваження якого почалися з 25.10.2015 року відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної сільської ради.

У частині 1 статті 45 ЗУ "Про запобігання корупції" визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену в пункті 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку Формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції (далі - Національне агенство) від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агенства від 10.06.2016 №3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованим в Міністерсті юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агенства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

У порушення вказаних вимог, ОСОБА_5 , будучи суб`єктом декларування згідно підпункту "б" пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції", повноваження якого відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ "Про статус депутатів місцевих рад" закінчилися 26.11.2020 року, в день відкриття І сесії VIІI демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, діючи умисно, в період часу з 00 год. 00 хв. 01 січня 2021 року по 00 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року, перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, всупереч вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 ЗУ "Про запобігання корупції", не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, тобто за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 року.

Оглядом сайту Єдиного державного реєстру декларацій встановлено, що станом на 27.11.2024 року ОСОБА_5 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік після звільнення не подав.

09 грудня 2024 року між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з умовами якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди, що кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено саме при викладених вище обставинах, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції". Сторонами, при визначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, беззастережне визнання ним своєї винуватості, утримання малолітньої дитини. Враховуючи наведене, сторони узгодили, що при визначенні покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, можливо призначити покарання в межах санкції ст. 366-3 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 09 грудня 2024 року просив затвердити.

Захисник в судовому засіданні угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором підтримав, просив задоволити.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого збитки чи інші наслідки не настали, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованим і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 є правильною оскільки вона ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, на обліках в ОПНД та ОНД не перебуває, позитивно характеризується по місцю праці, збитки чи інші наслідки від кримінального правопорушення не настали.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання ним своєї винуватості, утримання малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність збитків, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання обвинуваченому згідно вимог санкції ст.366-3 КК України у виді 150 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч.15 ст. 615, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 09 грудня 2024 року укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України та призначити покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6