Справа № 351/1312/24
Номер провадження №1-кп/351/173/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Снятині угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньою, на час вчинення кримінального правопорушення перебувала на посаді начальника Снятинського відділу Управління ДМС України в Івано-Франківській області, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024р. до Снятинського районного суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Снятинського відділу Управління ДМС в Івано-Франківській області, була наділена повноваженнями здійснювати від імені держави владні управлінські функції, приймати загальнообов`язкові рішення, забезпечувати їх виконання, у тому числі і примусовими засобами, а тому виконувала правоохоронні функції, а також згідно Примітки 1 до статті 364 КК України була службовою особою.

Крім того, у відповідності до п. п. в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , як державний службовець, якій присвоєно 4 ранг державного службовця є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцям забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , нехтуючи обов`язком неухильно дотримуватися вищезазначених норм, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою протиправного особистого збагачення, вчинила умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_6 у квітні 2024 року у м. Чернівці зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_7 . Під час спілкування, ОСОБА_6 повідомив, що має намір разом із своєю сім`єю виїхати за кордон, однак у його дружини термін дії паспорта громадянина України для виїзд за кордон закінчився, а в нього і їхньої малолітньої дитини такий паспорт відсутній. На що ОСОБА_7 повідомив, що у нього є знайомий на ім`я ОСОБА_8 , як в подальшому встановлено ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), який може допомогти у виготовленні відповідних паспортів, оминаючи при цьому чергу та надав контактний телефон останнього.

У подальшому, зателефонувавши до ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомив йому про необхідність виготовлення трьох паспортів громадянина України для виїзду за кордон у найкоротший термін. На вказану пропозицію, ОСОБА_9 зазначив, що дане питання він у змозі вирішити через начальника Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області та озвучив вартість одного закордонного паспорту в сумі 2500 грн. Також, у ході розмови ОСОБА_9 повідомив перелік документів, необхідних для виготовлення паспортів та зазначив, що для цього потрібно прибути в м. Снятин, де він уже скерує безпосередньо до начальника Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області.

В той же час, на офіційному Інтернет сайті ДМС України, ОСОБА_6 переглянув офіційну вартість виготовлення термінового паспорта громадянина України для виїзд за кордон, яка складає 1598 грн і зрозумів що озвучена ОСОБА_9 сума є більшою та звернувся з даного приводу до поліції.

В подальшому, 01.05.2024 під час телефонної розмови із ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомив що може приїхати до Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області для виготовлення термінового паспорта громадянина України для виїзд за кордон. У свою чергу ОСОБА_9 повідомив, які необхідно мати при собі документи та озвучив суму в 2300 грн, яку необхідно буде оплатити за виготовлення одного паспорту.

Надалі, 03.05.2024 приблизно 11:50 год ОСОБА_6 , на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_9 , прибув до адміністративного приміщення Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме на третій поверх, де знаходиться службовий кабінет ОСОБА_4 . Зачекавши кілька хвилин біля кабінету, до нього вийшла ОСОБА_4 та провела до іншого службового кабінету, де перебувала головний спеціаліст Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , яка відповідно до підпункту в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У свою чергу ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за здійснення нею впливу на головного спеціаліста Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_11 , надала останній вказівку оформити заяву-анкету щодо виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 .

Після оформлення відповідних документів головним спеціалістом відділу, ОСОБА_6 вийшов із кабінету та в коридорі зустрів ОСОБА_4 , яка запитала його чи все гаразд. На що ОСОБА_6 відповів що все добре і вони разом зайшли до службового кабінету ОСОБА_4 , де продовжили розмову з приводу подальшого оформлення паспортів громадянина України для виїзд за кордон для його дружини ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 . Під час даної розмови ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2300 грн (із яких 700 грн неправомірної вигоди) за сприяння у виготовленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я поза чергою, які остання перерахувала та повідомила, що через тиждень паспорт буде готовий і йому зателефонують.

У подальшому, 15.05.2024 приблизно 14:20 год ОСОБА_6 разом із своєю дружиною ОСОБА_12 та малолітньою дитиною ОСОБА_13 прибули до Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області, де ОСОБА_6 мав отримати свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також подати відповідні документи для виготовлення термінових паспортів для виїзду за кордон дружині та малолітній дитині. Діючи на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 направився до її службового кабінету, а дружина з дитиною залишились чекати на коридорі. Перебуваючи у службовому кабінеті, між ним та ОСОБА_4 відбулась розмова з приводу отримання ним свого паспорту для виїзду за кордон, а також щодо виготовлення відповідних паспортів для дружини та дитини.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи намір здійснити вплив на головного спеціаліста Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_14 , яка відповідно до підпункту в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, провела ОСОБА_6 разом із дружиною та дитиною до службового кабінету №5, де знаходилась ОСОБА_14 та надала останній вказівку видати ОСОБА_6 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а дружині та дитині оформити заяви-анкети для виготовлення закордонних паспортів.

Отримавши свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_6 , направився до кабінету ОСОБА_4 , де остання діючи зі злочинним умислом, з метою одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме ОСОБА_14 , отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4600 грн (із яких 1400 грн неправомірної вигоди), за сприяння у виготовленні термінових паспортів громадянина України для виїзду за кордон дружині ОСОБА_12 та малолітній дитині ОСОБА_13 поза чергою.

Таким чином, начальник Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, 03.05.2024 та 15.05.2024 одержала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду матеріального характеру в загальній сумі 2100 грн за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - головних спеціалістів Снятинського відділу УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_11 та ОСОБА_14 щодо виготовлення та видачі ними термінових паспортів громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 , його дружині ОСОБА_12 та малолітній дитині ОСОБА_13 поза чергою.

Дії обвинуваченої кваліфіковано за ч.2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

28 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

В ході укладення угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовилися про узгоджену міру покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень.

У підготовочому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася та просила затвердити угоду про визнання винуватості. Вказала, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до неї в разі затвердження угоди, розуміє.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної, просив суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості та врахувати, що ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала повністю, розкаялася у вчиненому.

Прокурор також просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої, середньої тяжкості, та тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстав для відмови в її затвердженні, передбаченої ст. 474 КПК України, відсутні.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 2 ст.369-2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачену, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 469,473, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання - у виді штрафу у розмірі 2 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три ) гривні 68 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази:

грошові кошти в сумі 1400 гривень, з яких 2 купюри по 500 гривень серією та номерами АМ 9278816, ЕЕ 3872632, 4 купюри по 100 грн серією та номерами АВ 7801023, АЕ 5807447, ЄД 1704538, ЕЖ, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути Івано-Франківському управлінню БВР НП України;

грошові кошти в сумі 3200 гривень, які добровільно надані ОСОБА_6 та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_15