Справа № 169/882/24
Провадження № 1-в/169/20/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Сторони провадження

прокурор ОСОБА_3 ,

представник центру пробації ОСОБА_4 ,

особа, стосовно якої розглядається подання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Ковельського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 05 липня 2024 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за частинами першою, другою статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді обмеження волі на строк на 2 (два) роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України,

у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке він був засуджений,

встановив:

До Турійського районного суду Волинської області надійшло подання начальника Ковельського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із усуненням караності діяння за яке він був засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2024 року.

В обґрунтування подання зазначає, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до внесених змін - викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У поданні вказано, що згідно з вироком Нововолинського міського суду від 05 липня 2024 року сума заподіяних збитків становила 2 633 (дві тисячі шістсот тридцять три) гривні, що, на момент вчинення правопорушення, не перевищувало 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Враховуючи викладене, начальник сектору з питань пробації просить звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із усуненням караності діяння за яке він був засуджений.

Представник Ковельського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 25 листопада 2024 року подав до суду заяву, в якій подання підтримав, просив його задовольнити, розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Прокурор Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 25 листопада 2024 року подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення подання, розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини п`ятої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, у зв`язку з чим судом визнано за можливе розглядати подання Ковельського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області за відсутності представника сектору пробації ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши матеріали подання, долучені до нього документи, дійшов до такого висновку.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою і третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

У поданні начальник Ковельського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 в порядку частини першої статті 5, частини другої статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями частини другої статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до частини першої статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з частиною п`ятою підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 (сімнадцять) гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної у підпункті 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2021 року становив 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2024 року ОСОБА_5 засуджений за частинами першою, другою статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді обмеження волі на строк на 2 (два) роки, на підставі статей 75, 76 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Разом з тим, вартість викраденого майна, згідно вироку суду, становить 2 633 (дві тисячі шістсот тридцять три) гривні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 , засуджений до покарання за вчинення діяння, що мало місце 03 квітня 2021 року, кримінальна караність якого законом усунена, суд прийшов до висновку, що подання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду.

Керуючись статтею 58 Конституції України, статтями 5, 74 Кримінального кодексу України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Подання начальника Ковельського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із усуненням караності діяння за яке він був засуджений задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , від призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2024 року покарання за частинами першою, другою статті 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1