Дата документу 05.09.2024
Справа № 334/4254/23
Провадження № 1-кп/334/283/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Луганськ, Луганської області, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню донку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

встановив:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.04.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами порядку, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района», з метою подальшого утримання адміністративно - політичного контролю на захопленій військовим шляхом території Мелітопольського району Запорізької області та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В свою чергу незаконними органами, посадовими та службовими особами відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

В подальшому, продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань російської федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, які безпосередньо і сформували окупаційну адміністрацію російської федерації - «воєнно-гражданскую администрацию Мелитопольского района», та інших лояльних до держави-агресораверств місцевого населення, створили на території Веселівської селищної територіальної громади, Кирилівської селищної територіальної громади, Костянтинівської сільської територіальної громади, Мирненської селищної територіальної громади, Новенської сільської територіальної громади, Новобогданівської сільської територіальної громади, Нововасилівської селищної територіальної громади, Новоуспенівської сільської територіальної громади, Олександрівської сільської територіальної громади, Плодородненської сільської територіальної громади, Приазовської селищної територіальна громади, Семенівської сільської територіальної громади, Чкаловської сільської територіальної громади, Якимівської селищної територіальної громади та Терпіннівської сільської територіальної громади, аналогічні незаконні органи влади у вигляді місцевих окупаційних адміністрацій замість діючих сільських та селищних рад, які безпосередньо підпорядкували створеній раніше окупаційній адміністрації «военно-гражданской администрации Мелитопольского района».

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але приблизно в першій декаді липня 2022 року на території Охрімівського старостинського округу Кирилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 є тимчасово окупованою збройними силами російської федерації територією, представники збройних формувань російської федерації та створеної ними окупаційної адміністрації «военно-гражданская администрация Запорожской области», створили окупаційну адміністрацію держави агресора «Ефремовский сельский совет», який розташовується у захопленому адміністративному приміщенні Охрімівського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_1 , наділивши його всіма узурпованими у діючого органу Охрімівського старостинського округу владними повноваженнями.

Далі, громадянка України ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбачених Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших норм і законів діючими на території суверенної України, приблизно у першій декаді липня 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території с. Охрімівка Мелітопольського району Запорізької області, яке з 24.02.2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Мелітопольського району, у складі якого знаходиться Кирилівська селищна територіальна громада, внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), прийняла пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників військової окупаційної адміністрації держави-агресора рф та свідомо і добровільно зайняла посаду «председателя Ефремовского сельского совета», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконно створеному органі влади - «Ефремовский сельский совет», створеному на тимчасово окупованій території Кирилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Так, перебуваючи на тимчасово окупованій території, використовуючи незаконно набуті владні повноваження ОСОБА_3 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно та виконуючи покладені на неї окупаційною владою держави - агресора російської федерації організаційно-розпорядчі і адміністративно - господарські функції очільника вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора та вказівки представників збройних формувань російської федерації, добровільно, діючи від імені окупаційної влади держави-агресора рф, крім іншого проводить зібрання серед місцевого населення, на яких схиляє місцевих жителів до співпраці з окупаційною владою держави-агресора, а також вирішує питання щодо налагодження навчального процесу у закладах освіти, що їй підконтрольні, займається підбиранням та формуванням педагогічного колективу навчальних закладів, проводить особисті прийоми громадян, під час яких вирішує соціальні питання місцевого населення.

Також, ОСОБА_3 , виконуючи незаконно набуті владні повноваження, та з метою підтримки і пропаганди встановленої на тимчасово окупованій території окупаційної влади держави-агресора рф, подальшого розповсюдження окупаційної влади на території Запорізької області, її утвердження, крім іншого, здійснює організацію та контроль за виконанням обов`язків підлеглих їй працівників, підбирає та формує особовий склад апарату незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Кирилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисників ОСОБА_5 (до 12.12.2023), ОСОБА_6 (з 22.12.2023), які були забезпечені державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 , а також інформацію про винесення процесуальних документів у даному кримінальному провадженні надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 135, 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , належним чином повідомлену про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останньої, недопустимості таких доказів як інтеренет сторінки з месенджерів, критичного ставлення до показань свідків та необхідності постановлення виправдувального вироку у даному кримінальному провадженні.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України (у т.ч. АДРЕСА_1 ), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку російської федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами.

Відповідно до протоколу огляду від 17.01.2023 Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », встановлено, що в пошуковому рядку Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », режим доступу до ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_4 при пошуковому запиті «Ефремовка» з`явилися результати пошуку:

Пост №1, режим доступу до ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зміст посту:

«Теплые слова сегодня прозвучали в адрес руководства села Ефремовка от Главы Кирилловского поселения Уманец ОСОБА_7 . Были вручены почетные грамоты и віражена благодарность за работу, направленную на благосостояние жителей Ефремовки.

У вказаному пості був наявний відеозапис тривалістю 04 хв. 51 сек., який було відтворено в судовому засіданні, і на якому присутня призначена окупаційною владою рф на посаду голови села Охрімівка ОСОБА_8 та яка виступила з промовою (з 01 хв. 11 сек. по 01 хв. 33 сек.): Уважаемые односельчане, дорогие Ефремовцы! Поздравляю Вас всех с праздником, с Днем рождения нашей малой родины, нашей любимой Ефремовки. Я очень люблю пословицу: «Где родился, там и пригодился». И мы все, дружно, будем в дальнейшем работать на благополучие и процветание нашего родного села - Ефремовки. С праздником вас всех!

Вказана публікація була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5 о 12 год. 23 хв.

Пост №2, режим доступу до ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зміст посту:

«Шарики, празднично настроенные люди, музыка... Очень важно, что руководство Ефремовки во главе с председателем ОСОБА_9 позаботилось о том, чтобы людям было, где сидеть, чтобы увидеть праздничную программу!».

Вказана публікація була опублікована 15.10.2022 об 11 год. 15 хв.

Пост №3, назва посту «Руководство Кирилловской поселковой администрации посетило с. Ефремовка с целью назначения нового исполняющего обязанности председателя села. Им стала коренная жительница Ефремовки ОСОБА_10 », режим доступу до ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_4 , зміст публікації:

«Руководство Кирилловской поселковой администрации посетило с. Ефремовка с целью назначения нового исполняющего обязанности председателя села. Им стала коренная тельница Ефремовки ОСОБА_10 .

А также глава нашей администрации ОСОБА_11 ответила местным жителям на все их насущные вопросы, а именно: вопрос о сборе урожая и его реализации; выплаты заработных плат бюджетникам; сотовая связь, способы пополнения новых сим-карт; получение российских паспортов, документы, которые нужны для получения; тарифы: свет, вода.

Встреча прошла дружелюбно и на общем взаимопонимание».

Вказана публікація була опублікована 04.07.2022 о 14 год. 57 хв.

Пост №4, назва посту « ІНФОРМАЦІЯ_6 », режим доступу до ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_4 , зміст публікації:

«Новый год - время поздравлений!

Принимайте поздравление от председателя сельского совета АДРЕСА_2 »

У вказаному пості був наявний відеозапис тривалістю 00. хв 28 сек. який було відтворено в судовому засіданні, і на якому присутня призначена окупаційною владою рф на посаду голови села Охрімівка - ОСОБА_8 : «Уважаемые жители Кирилловского сельского поселения! Хочу поздравить Вас с волшебным праздником - Новым годом. Желаю Вам исполнения самых заветных желаний и целей. Пусть ваши мечты всегда сбываются. Желаю вам добра, счастья, взаимопонимания, благополучия, радости и мира. С новым годом.

Вказана публікація була опублікована 31.12.2022 о 17 год. 37 хв.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів з інтернет ресурсів та телеграм каналів, є безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на виконання відповідних доручень, наданих у порядку ст. 40 КПК, оперуповноважении? співробітник провів огляд інтернет-сторінок, зроблено скриншоти і завантажено відеофаи?ли, які є додатками до протоколів огляду, оформлених, відповідно до вимог КПК.

Оцінюючи досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнав і?х такими, що перебувають в об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим злочином, не спростовані в ході судового розгляду, чинним законодавством передбачені як джерела доказування та зібрані з дотриманням процесуальних норм.

Сторона захисту посилаючись на недостовірність таких доказів, не заявляє будь-яких клопотань про залучення спеціалістів чи експертів, проведення експертизи.

Таким чином, електронні (цифрові) докази, до яких належать матеріали фотози?омки, звукозапису, відеозапису та інші носіі? інформаціі? (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет, різноманітні засоби масовоі? інформаціі?, соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграм- канали, особисте листування з використанням комп`ютерноі? техніки і мобільних телефонів, флешнакопичувачі, карти пам`яті тощо), у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є основними доказами у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національноі? безпеки Украі?ни. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року по справі 569/1908/23.

Свідок ОСОБА_12 , яка проживала з ОСОБА_3 в одному селі - в с.Охрімівка, стосунків не підтримувала та знала останню як жительку села; виїхала з ТОТ 26.09.2022, в судовому засіданні пояснила. Влітку, керівництво на її роботі, запросило всіх жителів села до будівлі сільської ради с.Охрімівка де голова Кирилівської с/ради Уманець представила ОСОБА_3 , як голову с.Охрімівки. При цьому не було жодних виборів, як це відбувалось в Україні. ОСОБА_3 з радістю зустріла окупантів разом зі своєю родиною, казала, що Росія назавжди і у всіх все буде добре; займалась школами, медициною та дитячим садком, проявляла себе організатором свят у будинку культури за російськими стандартами: із застосуванням герба, прапорів та костюмів рф.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2023 свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_3 за рисами обличчя та загальним зовнішнім виглядом та пояснила, що ОСОБА_3 приблизно в першій половині липня 2022 року призначена окупаційною владою рф на посаду старости АДРЕСА_1 . На теперішній час, ОСОБА_3 співпрацює з представниками окупаційної влади рф та представниками незаконного органу влади «Кирилівської військово- цивільної адміністрації Мелітопольського району», зокрема ОСОБА_13 , виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, характерні для старости села.

Свідок ОСОБА_14 , який до повномасштабного вторгнення проживав в смт. Кирилівка та виїхав з ТОТ 28.09.2022, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 особисто не знав. До окупації ОСОБА_3 торгувала квітами, а після початку окупації вона з`явилась в Кирилівській сільській раді, де вже була головою ОСОБА_13 , яка і представила ОСОБА_3 як голову Охрімівської ради. При цьому ОСОБА_3 сама запропонувала свою кандидатуру на голову с. Охримівки. Що входило до її обов`язків він не знає.

Свідок ОСОБА_15 , яка проживала з ОСОБА_3 в одному селі - в с.Охрімівка, стосунків не підтримувала та знала останню як жительку села; виїхала з ТОТ 27.09.2022, в судовому засіданні пояснила. Після повномасштабного вторгнення, ОСОБА_3 з родиною виказували задоволення «приходу Росії». Свідок та її родина практично не виходили з двору будинку. На представленні ОСОБА_3 як голови сільської ради с. Охрімівки не приймала участь, про те що останню є головою с. Охрімівки дізналась від односельчан.

Свідок, до якого на підставі постанови про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні від 22.05.2023 були застосовані заходи забезпечення безпеки, ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що після повномасштабного вторгнення працював на фірмі в м.Мелітополь, яка займалась прибиранням території. Приблизно в травні липні 2022 його фірма виконувала роботи в АДРЕСА_3 в будівлі адміністрації ОСОБА_17 представляла ОСОБА_3 як голову Охрімівської сільської ради. При цьому саме ОСОБА_3 спілкувалась з керівництвом його фірми з приводу прибирання території в с. Охрімівка, прибиранням стадіону, обрізкою дерев та розраховувалась. Бачив як ОСОБА_3 проводила зібрання з місцевими жителями та представлялась як голова с. Охрімівка, казала, що тут тепер Росія, і про Україну слід забути, і що всім буде краще; агітувала за проведення референдуму та була організатором російських свят, з прапорами рф; роздавала листівки із символікою рф. Також він був свідком як ОСОБА_3 разом з іншими головами сільських рад в бухгалтерії Кирилівської с/ради отримували грошові кошти, на його думку заробітну плату (оскільки суми були 30000,00-40000,00 рублів). Бачив ОСОБА_3 в смт. Кирилівка, як вона спілкувалась з представники національної гвардії рф. При цьому свідок пояснив, що жодних документв про призначення ОСОБА_18 на посаду голови Охрімівської с/р він не бачив.

Відповідно до положень ст. 336 та 352 КПК забезпечено стороні захисту належну можливість проведення перехресного допиту, а також сприймати відеозображення свідка під час допиту та відслідковувати його поведінку.

Крім того, слід зазначити, що одержані з показань даного свідка дані не є єдиним або вирішальним доказом винуватості особи, а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами та показаннями інших свідків.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2023 свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 впізнали ОСОБА_3 за рисами обличчя та загальним зовнішнім виглядом та пояснили, що ОСОБА_3 приблизно в першій половині липня 2022 року призначена окупаційною владою рф на посаду старости АДРЕСА_1 . На теперішній час, ОСОБА_3 співпрацює з представниками окупаційної влади рф та представниками незаконного органу влади «Кирилівської військово-цивільної адміністрації Мелітопольського району», зокрема ОСОБА_13 , виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, характерні для старости села.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими та достовірними; показання свідків та досліджені письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено наступні матеріали:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002311 від 28.11.2022 року за ч.2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- постанови прокурора про виділення документів в матеріали іншого кримінального провадження від 22.02.2023, про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження від 14.04.2023. При дослідженні вказаних постанов судом враховано наявність вже сформованої практики ККС із питання застосування ст. 257 КПК, а саме , що положення ч. 1 ст. 257 КПК застосовуються у випадку, коли під час проведення НСРД в одному кримінальному провадженні було здобуто відомості про вчинення іншого кримінального правопорушення, яке не розслідується у цьому провадженні. Оскільки на підставі постанови прокурора з матеріалів первинного кримінального провадження, під час розслідування якого були проведені НСРД, були виділені матеріали до іншого кримінального провадження, а тому не було передбачених ст. 257 КПК підстав для звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на використання у виділеному кримінальному провадженні інформації, здобутої у первинному кримінальному провадженні;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000617 від 14.04.2023 року за ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_3 , про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;

- протокол огляду про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області про оголошення ОСОБА_3 у державний та міжнародний розшук;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області про здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_3 .

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставин, відповідно до вимог ст. 66, 67 КК України, які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території), особу обвинуваченої: раніше не судимої, заміжньої, маючої постійне місце мешкання та неповнолітню дитину; її вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особу ОСОБА_3 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, суд враховує, що зазначене додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Крім того, ОСОБА_3 вчинила злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачена своїми діями фактично допомагала державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинила злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_3 додаткового покарання обіймати будь-які посади саме в органах державної влади та місцевого самоврядування України, державних підприємствах, а також в органах, що надають публічні послуги.

Також, суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

В даному випадку суд дійшов висновку, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади та місцевого самоврядування в Україні.

Також, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна, яке в даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

05.05.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на майно, належне ОСОБА_3 а саме на: об`єкт нерухомого майна: - земельну ділянку, загальною площею (га): 0.25, кадастровий номер: :01:001:0327, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район (наразі Мелітопольський район), Кирилівська селищна рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203; об`єкт нерухомого майна: - земельну ділянку, загальною площею (га): 2, кадастровий номер: 0:09:003:0040, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район (наразі Мелітопольський район), Кирилівська селищна рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, накладено арешт.

Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду було встановлено майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_3 , а злочин, що їй інкримінується є злочином проти основ національної безпеки України, тому суд призначає покарання останній з конфіскацією всього належного їй майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, оскільки судом призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, підстави для скасування арешту майна належного обвинуваченій ОСОБА_3 , накладеного 05.05.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, суд не вбачає.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не приймалося.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.111-1 КК України і призначити їй покарання

- за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних підприємствах, а також в органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього, належного їй на праві власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати її затримання та початку реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений 05.05.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на майно, належне ОСОБА_3 , а саме на: об`єкт нерухомого майна: - земельну ділянку, загальною площею (га): 0.25, кадастровий номер: :01:001:0327, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район (наразі Мелітопольський район), Кирилівська селищна рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203; об`єкт нерухомого майна: - земельну ділянку, загальною площею (га): 2, кадастровий номер: 0:09:003:0040, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район (наразі Мелітопольський район), Кирилівська селищна рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203,скасуванню не підлягає, для виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Керуючись ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: