Справа №522/8439/17
Провадження №1-кс/522/4027/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на наступне.

СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000437 від 16.02.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

З Інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_3 стало відомо про те, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 16.05.2017 у справі №522/8439/17 накладено арешт на об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно являвся ОСОБА_4 , заборонивши відчуження вказаної квартири.

Застосований арешт майна на квартиру не відповідав передбаченим ст.170 КПК України, завданням кримінального провадження та умовам, передбаченим ч.4 вказаної статті. Крім того, квартира не відповідала передбаченим ст.98 КПК України критеріям речового доказу, а заборона її відчуження на той час власником ОСОБА_4 свідчила лише про намір ОСОБА_4 таким чином перешкодити розгляду цивільної справи та витребуванню у нього квартири.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР та накладення арешту на квартиру пройшло більше 7 років. Обставини подій встановлені рішенням суду, яке набуло законної чинності. Належним власником квартири на даний час є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту нерухомого майна, у зв`язку з чим ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор та представник відділу поліції в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши власника майна, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання адвоката вбачається, що СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000437 від 16.02.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

З Інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_3 стало відомо про те, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 16.05.2017 у справі №522/8439/17 накладено арешт на об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно являвся ОСОБА_4 , заборонивши відчуження вказаної квартири.

Застосований арешт майна на квартиру не відповідав передбаченим ст.170 КПК України, завданням кримінального провадження та умовам, передбаченим ч.4 вказаної статті. Крім того, квартира не відповідала передбаченим ст.98 КПК України критеріям речового доказу, а заборона її відчуження на той час власником ОСОБА_4 свідчила лише про намір ОСОБА_4 таким чином перешкодити розгляду цивільної справи та витребуванню у нього квартири.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР та накладення арешту на квартиру пройшло більше 7 років. Обставини подій встановлені рішенням суду, яке набуло законної чинності. Належним власником квартири на даний час є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_4 .

Слідчим суддею встановлено, що створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

ОСОБА_3 не має жодного процесуального статусу в рамках вищезазначеного кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється більше семи років.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 16.05.2017 (справа №522/8439/17, провадження №1-кс/522/8150/17), яке належить ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

31.07.2024