ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/735/24 Справа № 705/5192/24 Категорія: ч1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року згідно якого затверджено угоду від 10.09.2024 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рижавка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 121 КК України та призначено йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1, ч.3 ст.76 КК України.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 18 липня 2024 року, близько 16 год. 00 хв., в м. Умань, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловій квартирі за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту із своїм сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, являючись із ОСОБА_8 близькими особами, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс останньому один удар ножем в ділянку живота, тобто вчинив відносно ОСОБА_8 домашнє насильство у формі фізичного насильства, в результаті чого, згідно висновку експерта №05-7-01/404 від 28.08.2024, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення живота з пошкодженням лівої долі печінки, які відповідно до вказаного висновку експерта та «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_8 в подальшому було доставлено та госпіталізовано до КНП «Уманська центральна міська лікарня»

10.04.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника, у відповідності до вимог ст.472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

За вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком х покладенням на нього відповідних обов`язків.

Місцевий суд затвердив угоду від 10.09.2024 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченого ОСОБА_7 , призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру і вид покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку в частині призначеного покарання та зазначення обставин, які обтяжують його покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, не обґрунтувавши та не вмотивувавши своє рішення, призначив покарання менш суворе, ніж узгоджене сторонами угоди, виключивши з його змісту застосування обмежувальних заходів, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство, передбачених п.4 ч.1 ст.91-1 КК України.

Крім того, як в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 , так і в угоді про визнання винуватості, укладеної з останнім, викладені встановлені під час досудового розслідування обставини, які обтяжують покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Однак суд першої інстанції затверджуючи угоду про визнання винуватості та ухвалюючи вирок, безпідставно виключив з мотивувальної частини вироку вказані обтяжуючі покарання обставини.

За вказаних обставин просив у зазначеній частині ухвалити новий вирок, яким визнати обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Визнати ОСОБА_9 винуватим та засудити за ч.1 ст.121 КК України, призначивши узгоджене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити Сичевського від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1, ч.3 ст.76 КК України. Застосувати до обвинуваченого Сичевського обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, передбачені п.4 ч.1 ст.91-1 КК України у виді заборони листування, телефонних переговорів х потерпілим ОСОБА_8 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб на строк один місяць.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону місцевим судом виконані не в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції оскаржується прокурором лише в частині обмежувальних заходів та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , а відтак колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального проступку, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання чи є обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого , і які саме.

Суд першої інстанції зазначив у вироку про те, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

При цьому, судом не було враховано, що органом досудового розслідування було визнано, як обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах. Крім того, відповідно до укладеної угоди про визнання винуватості від 10.09.2024 були узгоджені вказані обтяжуючі покарання обставини між прокурором та обвинуваченим.

З матеріалів справи вбачається, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України є: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на положення п.4 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальних заходів, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство у виді заборони листування, телефонних переговорів з потерпілим ОСОБА_8 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб на строк один місяць. Вказане положення було також узгоджено між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 та закріплено в угоді про визнання винуватості від 10.09.2024 (а.к.п. 14-17).

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Таким чином колегія суддів враховує обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах.

Відповідно до положення п.4 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до Сичевського обмежувальні заходи у виді заборони листування, телефонних переговорів з потерпілим ОСОБА_8 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб на строк один місяць.

Відповідно до положення п. 4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Враховуючи вище викладене і ту обставину, що суд апеляційної інстанції визнає обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах, а також застосовує обмежувальні заходи, що погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_7 , то в такому разі необхідно постановити свій вирок.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду скасуванню в частині обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 та обмежувальних заходів.

Керуючись статтями 404, 405, 408, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині обставин, які обтяжують покарання та обмежувальних заходів скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах.

Відповідно до положення п.4 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальні заходи у виді заборони листування, телефонних переговорів з потерпілим ОСОБА_8 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб на строк один місяць.

В іншій частині вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий суддя

Судді -