29.08.2024 Справа № 646/9508/24
Провадження № 1-кс/646/2446/2024
УХВАЛА

іменем України

29.08.2024 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000381 від 27.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 27.08.2024 року через портал «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що сектором дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 27.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26.08.2024 року до ЧЧ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 26.08.2024 року приблизно о 12:06 годині за адресою: АДРЕСА_1 виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі речовину зовні схожу на наркотичну.

26.08.2024 року у період часу з 13 год. 07 хв. до 13 год. 51 хв. було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою:

АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено речовину зовні схожу на наркотичну, а саме: зіп-пакет з кристалічною речовиною невідомого походження, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1404955, на який нанесено пояснювальний напис, завірено підписами учасників слідчої дії.

За даним фактом 27.08.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000381 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

27.08.2024 вилучені речі - було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000381 від 27.08.2024 року.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Прокурор у клопотанні зазначив, що арешт майна у конкретному випадку необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки, вилучені предмети визначені речовими доказами стануть об`єктами дослідження судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та у подальшому будуть використані, як докази під час судового розгляду, прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 просив накласти арешт на вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 а саме: зіп-пакета з кристалічною речовиною невідомого походження.

Прокурор та ОСОБА_4 якому належить вилучене майно, у судове засідання не з`явились, прокурор надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, здійснюється досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 27.08.2024 року.

Згідно постанови дізнавача СД ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 27.08.2024 року вилучений під час огляду місця зіп-пакет з кристалічною речовиною невідомого походження у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000381 від 27.08.2024 року.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк звернувся до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаним клопотанням.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000381 від 27.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зіп-пакета з кристалічною речовиною невідомого походження, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1404955, на який нанесено пояснювальний напис, завірено підписами учасників слідчої дії, який було виявлено 26.08.2024 року в період часу з 13 год. 07 хв. до 13 год. 51 хв. за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження будь-яким особам, із подальшим зберіганням вказаного майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя