Справа№ 953/6744/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шяуляй, Литва, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює на посаді провідного інженера відділу № 118 Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді провідного інженера відділу № 118 Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (далі ХДАВП), вчинив умисний злочин проти власності ХДАВП, а саме незакінчений замах на таємне викрадення майна підприємства, вчинене в умовах воєнного стану за наступних обставин.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено до теперішнього часу.
ОСОБА_6 , 12.06.2024 приблизно о 08 год. 00 хв., більш точний час у ході досудового слідства не встановлено, прибув на своє місце роботи до відділу № 118 ХДАВП. Приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 пройшов на територію цеху № 42 ХДАВП, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Проте, ОСОБА_6 , вчинити усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як близько 12-ї години був зупинений біля прохідної № 1 ХДАВП охоронцем та заступником директора з безпеки ХДАВП.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням, вчинена в умовах воєнного стану.
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, укладену та підписану 24.07.2024 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.
Допитаний в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого Харківського державного авіаційного виробничого підприємства ОСОБА_4 зазначив, що по вказаному кримінальному провадженню майнова шкода підприємству відшкодована в повному обсязі, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Із змісту угоди про визнання винуватості від 24.07.2024 вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся. При цьому сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 24.07.2024 вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікації злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 24.07.2024 не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Судом враховуються дані про особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шяуляй, Литва, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює на посаді провідного інженера відділу № 118 Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, має позитивну характеристику з місця роботи, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є осудною особою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 33, 34, 35, 36).
Обставиною, яка, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Узгоджена між сторонами міра покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
За таких обставин суд вважає, що виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України, а саме, відповідно до ч. 2 ст. 473 КК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 24.07.2024 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_6 визначити узгоджену міру покарання в угоді про визнання винуватості.
Судові витрати за проведення судової експертизи оцінки літальних апаратів № 5672 від 23.07.2024 в сумі 6058,24 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави (а.с. 42).
Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з представником уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судової експертизи оцінки літальних апаратів № 5672 від 23.07.2024 в сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 грн.
Речові докази: окантовку лючка крильової панелі, виконану з металу білого кольору без маркування; окантовку лючка фюзеляжної панелі, виконану з металу білого кольору без маркування; кронштейн дверного пройому, виконаний з металу білого кольору, без маркування; крильовий вузел жовтого кольору із маркуванням «72.00.3100.250.000»; кронштейн дверного пройому із маркуванням «140.00 0830.511.000 ВАЛ-10»; монорельс, виготовлений з металу білого кольору з маркуванням 7206.7502.904.000; кронштейн дверного пройому зеленого кольору, виконаний з металу із маркуванням 140.00.0810.192.000, передані на відповідальне зберігання Харківському державному авіаційному виробничому підприємству залишити у володінні Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1