Справа № 359/7012/24
Провадження № 1-кп/359/572/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією об`єднані кримінальні провадження: № 0001216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року та № 0001461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року, що надійшли до суду з обвинувальними актами, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Бориспільського міськрайнного суду Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 , серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, за таких обставин.

19.06.2024 року близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 перебував у торгівельному залі магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розташованого за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 64. У цей час у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а також поруч немає представників вказаного магазину та відвідувачів, шляхом вільного доступу взяв з полиці торгівельного стелажу картонну коробку, де дістав з оригінального пакування навушники «Bluetooth X-DIGITAL HBS-310» чорного кольору, вартістю 374 грн. 15 коп., які поклав до кишені шортів, а розірвану картонну коробку повісив на стелаж. Після чого з вказаним майном ОСОБА_5 намагався з приміщення магазину вийти, виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчивши його з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений співробітниками магазину ТОВ «Вигідна покупка».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачуються у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

У судовому засіданні головуючим по справі, на підставі ч. 3 ст. 479-2 КПК України, поставлено на обговорення питання про закриття кримінального провадження, в частині інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України щодо внесення змін до ст. 51 КУпАП, зокрема щодо зміни вартості викраденого майна.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження, у частині пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки наявні всі підстави для закриття кримінального провадження, в цій частині, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення судом йому положень ст. 479-2 КПК України надав згоду на закриття кримінального провадження, в частині пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав обвинуваченого та просив закрити провадження.

Законний представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтримала думку адвоката ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , в частині інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, з огляду на таке.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23).

ОСОБА_5 , серед іншого, обвинувачується у вчиненні 19.06.2024 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 374 гривні 15 копійок.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 3 028 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2024 році становила 1 514 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році становив 1 514 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2024 року становили 3 028 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_5 по епізоду 19.06.2024 року не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме 3 028 (2024 рік), то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який надав згоду на закриття кримінального провадження по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження в цій частині, слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Також суд на цій стадій судового розгляду не вирішує питання щодо долі речових доказів та щодо стягнення процесуальних витрат, оскільки прокурором не було долучено до матеріалів судового провадження постанов про визнання речовими доказами, а також документів підтверджуючих процесуальні витрати, водночас ці питання будуть вирішуватись судом під час ухвалення остаточного рішення, яким закінчиться розгляд цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки на цей час діяння вчинене ОСОБА_5 19.06.2024 року може підпадати під положення ст. 51 КУпАП, суд вважає за необхідне направити копію цієї ухвали до відділу поліції для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-6 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, 376, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження № 0001216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Продовжити розгляд матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0001216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року, та № 0001461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині інкримінованих правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України.

Копію даної ухвали направити до Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області для вирішення питання пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Копію ухвали суду після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1