Номер провадження:1-кп/521/1592/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2024 року м.Одеса
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.
Ухвалою суду від 08.07.2024 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Прокурор під час підготовчого судового засідання висловила думку щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду. Також заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися. Підстав для для зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту не вбачається. Проти клопотання захисту про повернення обвинувального акту прокурору заперечувала, оскільки висунуте обвинвачення є зрозумілим, за формою обвинувальний акт відповідає вимогам законодавства.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Клопотання обгрунтовує тим, що в обвинувальному акті, який вручено обвинуваченому, формулювання обвинувачення викладено не чітко, не встановлено власника майна - транспортного засобу, не встановлено коло належних потерпілих, а саме хто передавав грошові кошти за придбання скутера. Також заперечувала проти клопотання прокурора про продовження строка тримання обвинуваченого під вартою, зазначитвши, що останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є молодою людиною, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 2-4 ст. 291 КПК України)
Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.
Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Обвинувальний акт скріплений печаткою. В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обвинувальний акт містить відомості про особу потерпілого.
З огляду на це, суд доходить до висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 314 КПК України.
При цьому судом відхиляється посилання строни захисту на неточність обставин кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки на стадії підготовчого судового засідання суд не досліджує докази та не встановлює обставини кримінального правопорушення, зміст цих данних перевіряється судом під час судового розгляду, будь-які неточності можуть бути усунуті під час розгляду кримінального провадження та вони не впливають на формулювання висунутого обвинувачення.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування та вимогами КПК України передбачено повернення обвинвального акту у випадку, якщо саме обвинувальний акт не відповідає вимогам законодавства, а отже відсутні підстави для поверненя обвинувального. За таких обставни суд відхиляє посилання сторони захисту на неповноту обставин формулювання обвинувачення, як на підставу для поверненя обвинувального акту.
Таким чином суд відхиляє наведені доводи захисника, викладені у її клопотанні, оскільки вони не вказують на наявність в обвинувальному акті порушень вимог КПК України, з наявністю яких закон пов`язує можливість його повернення та вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду м.Одеси та підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.
Також суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 під час доудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якого спливає 24.08.2024 року.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше судимий, обвинувачується у вчинені злочину під час іспитового строку за попереднім вироком суду, а тому наявний ризик вчинення нового кримінального правопорушення. Наявність у обвинуваченого місця реєстрації та проживання, родини не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у продовжені дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків.
Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На стадіі досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останніх.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити його належну процесуальну поведунку.
На стадії досудового розслідування до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в якості альтернативи визначено заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останнього.
Тому в рамках дотримання принципу не погіршення в частині обмеження прав обвинуваченого суд вважає, що раніше визначена застава є співмірною з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та підстав для зміни її розміру судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оювинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) діб з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 11 жовтня 2024 року включно без зміни раніше визначено розміру застави.
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - відмовити.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення в частні продовження строку дії запобіжного заходу. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
В інший частині ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1