Справа № 715/3027/24
Провадження № 1-кп/715/197/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2024 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
У невстановленому місці за невстановлених обставин ОСОБА_6 придбав кастет, який помістив до салону автомобіля «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 -Iulian та яким останній користувався на території Республіки Румунії. В подальшому ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне поводження з холодною зброєю, носив вказаний кастет, а саме помістив до підлокітника автомобіля «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , у безпосередній близькості від себе, після чого перевозив не маючи на це передбаченого законом дозволу. 24 серпня 2024 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_6 на зазначеному автомобілі приїхав на МПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_1 , на в`їзд, де у ході проходження митного огляду зазначений кастет був виявлений працівниками прикордонної та митної служби.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/126-24/9412-ХЗ від 27.08.2024 року вилучений у ОСОБА_6 кастет є холодною зброєю ударно-дробильної дії.
10.09.2024 року ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.263КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та узгоджують вид і розмір покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень.
При погодженні призначення покарання враховувались пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, а також те, що він є раніше не судимим, зрозумів наслідки укладення вказаної угоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 дає згоду на застосування відносно нього узгодженого за цією угодою покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 2 ст. 263 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.09.2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_6 суму судових витрат на проведення криміналістичної експертизи в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень, 56 копійок на користь держави.
Речовий доказ, а саме кастет - знищити.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя