Справа № 738/1576/24
№ провадження 1-в/738/147/2024
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_2 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисника ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_2 ..

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року, згідно з яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 28 грудня 2020 року. В строк покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08 жовтня 2018 року до 27 грудня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Засуджений за час перебування в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» допустив порушення встановлення порядку відбування покарання, за що отримав стягнення, яке на даний час погашене в установленому законом порядку. За час відбування покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» характеризується позитивно, дотримується встановленого порядку відбування покарання, на профілактичних обліках не перебуває, дисциплінарних стягнень не має, працевлаштований на швейній дільниці, до роботи ставиться добросовісно, має заохочення, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку виконує за планом, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, відбув більше 3/4 частини призначеного судом строку покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Захисник засудженого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити, зазначив, що діючих стягнень не має, відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання, має заохочення, а тому вважає, що довів своє виправлення.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки не підтверджено належними доказами, що засуджений своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Встановлені судом обставини.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року ОСОБА_2 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України , ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 28 грудня 2020 року. ОСОБА_2 в строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08 жовтня 2018 року до 27 грудня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи, вбачається, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі з 08 жовтня 2018 року.
За час перебування в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» за зберігання забороненого предмету 22 березня 2019 року отримав стягнення у вигляді догани, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.
В ДУ « Менській ВК (№91)» відбуває покарання з 18 травня 2021 року, за час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває, за активну участь у проведенні робіт з благоустрою установи 12 жовтня 2023 року отримав заохочення. На підставі договору цивільно-правового характеру №125 від 16 червня 2021 року (діяв до 31 жовтня 2021 року), №210 від 01 листопада 2021 року (діяв до 30 квітня 2022 року), №249 від 15 травня 2023 року (діяв до 01 червня 2023 року) був працевлаштований на швейній дільниці підприємства установи, в подальшому на підставі поданої засудженим письмової заяви від 20 лютого 2024 року продовжує працювати на вказаній дільниці, де до роботи ставиться негативно, робоче місце не відвідує.
Як вбачається з довідки №16/ЗС-24 від 01 квітня 2024 року, наданої планово-виробничим відділом ДП «Підприємство Державної Кримінально-виконавчої служби України (№91)», засуджений ОСОБА_2 у лютому 2022 року за сумлінне виконання обов`язків та досягнення позитивних показників у наданні послуг підприємству отримав заохочення від директора підприємства, однак після цього його ставлення до праці погіршилось. Засуджений почав не регулярно відвідувати робоче місце, рівень наданих ним послуг знизився.
Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №04 від 20 лютого 2024 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення, рішення прийнято одноголосно. Засуджений був ознайомлений з вищевказаним рішенням комісії та порядком його оскарження, рішення не оскаржував.
Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_2 , з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА», отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений отримав 56 балів, що вказує на те, що він не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.
На засіданні спостережної комісії Менської міської ради 03 липня 2024 було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_3 щодо можливості застосування до ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за результатами розгляду якого прийнято постанову №32 (протокол №13 від 03 липня 2024 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 такої пільги.
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Отже, з положень статті 81 КК України вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі не завжди була сумлінною, останній, перебуваючи в ДУ «Бахмутська УВП (№6)», за зберігання мобільного телефону, що є злісним порушенням, 22 березня 2019 року отримав стягнення у вигляді догани, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався та не заохочувався.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК (№6)» засуджений працював на швейній дільниці, в лютому 2022 року отримав заохочення, після чого його ставлення до праці погіршилось, робоче місце став відвідувати не регулярно, об`єм наданих послуг засудженим знизився, на даний час робоче місце не відвідує, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, за активну участь у роботах з благоустрою установи 12 жовтня 2023 року отримав одне заохочення.

Також в матеріалах особової справи містяться відомості про те, що на попередніх комісіях установи протоколом №09 від 17 травня 2022 року та протоколом №16 від 28 липня 2023 року ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні пільг, передбачених статтями 100 та 101 КВК України та статтею 82 КК України оскільки засуджений відповідно не стає та не став на шлях виправлення.

Згідно з витягом з рішення комісії установи з питань застосування пільг до засуджених комісією одноголосно було відмовлено ОСОБА_2 в застосуванні пільги, передбаченої ст. 81 КК України (протокол №04 від 20 лютого 2024 року).

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, для умовно-дострокового звільнення засудженого необхідним є як сумлінна поведінка, так і сумлінне ставлення до праці, яке насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 , оскільки останній хоч і відбув необхідний строк покарання, не порушував режим відбування покарання, проте не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 09 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1