Справа № 442/5961/24
Провадження № 1-кс/442/1135/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого чи іншу службову особу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, на яку покладено обов`язок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР про вчинення працівниками ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги покликається на те, що він є адвокатом ОСОБА_4 . В в ході надання правничої допомоги останньому в межах кримінального провадження № 0 000622 від 12.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, йому стало відомо про обставини, що можуть свідчить про вчинення працівниками ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України. У зв`язку з цим, 19 липня 2024 року ним в інтересах підзахисного ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України.

17 липня 2024 року слідчим суддею Галицького районного суду міста Львова було розглянуто клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000622 від 12.06.2024. Згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 13.09.2024 року, а також визначено розмір застави в сумі 2 000 000,00 грн.

17 липня 2024 року ним було внесено заставу у сумі 2 000 000.00 грн., а 18 липня 2024 року він прибув до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», щоб звільнити ОСОБА_4 з під варти в зв`язку із внесенням застави. У 8 год. 30 хв. 18.07.2024 йому повідомили, що відсутня електроенергія, а через 5 годин відмовлено у прийнятті платіжних документів про внесення застави та заяви. В усному порядку повідомлено, що його підзахисного ОСОБА_4 немає в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)». Також відмовлено у побаченні з адвокатом з тих же підстав.

19.07.2024 йому стало відомо, що його підзахисний ОСОБА_4 перебуває в ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич). Цього ж числа,одразу ж після того як він дізнався про те, що ОСОБА_4 перебуває в ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич) він вирушив у вказане місце для зустрічі із підзахисним та для звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Прибувши о 09:05 год. до дверей ІТТ №2, на його виклик до нього вийшов працівник вказаної установи та представився як « ОСОБА_5 » та повідомив, що зустріч із його підзахисним ОСОБА_4 забезпечена бути не може, оскільки у них перезмінка. На усі його подальші вимоги щодо надання побачення із підзахисним йому було безпідставно відмовлено.

Вважає, що в діях працівників ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич) наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 397 КК України.

Скаржник адвокат ОСОБА_6 в судові засідання 26.07.2024, 30.07.2024, 01.08.2024 не з`явився, хоча й належним чином, у відповідності до вимог ст. 135 КПК України, повідомлявся про дату, час та місце проведення такого шляхом телефонограм та надсиланням судової повістки про виклик до суду на його електронну адресу яка ним зазначена у поданій скарзі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні заявника чи його представника є обов`язковою. Водночас, згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду заявника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.

Представник суб`єкта оскарження Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника, суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів.

Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області призначено скаргу адвоката ОСОБА_3 до розгляду.

У ході судового розгляду скарги встановлено, що адвокат ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого чи іншу службову особу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, на яку покладено обов`язок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР про вчинення працівниками ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області (Дрогобич) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України та розпочати досудове розслідування.

Із наданої копії заяви вбачається, що останній 19.07.2024 звернувся до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області із відповідною заявою щодо вчинення на його думку кримінального правопорушення передбаченого ст. 397 КК України.

З наданих слідчому судді матеріалів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області № 2560 від 30.07.2024 вбачається, що в них міститься доповідна записка за результатами перевірки фактів викладених у заяві адвоката ОСОБА_3 .

Вказана доповідна записка свідчить про те, що 19.07.2024 року до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 щодо безпідставного відмовлення 19.07.2024 року о 09 годин 05 хвилин працівниками ІТТ № 2 у побаченні із своїм підзахисним ОСОБА_4 .

Для з`ясування обставин та прийняття рішення у ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області скеровано запит про надання інформації по даному факту.

Отримано відповідь про те, що згідно рапорту інспектора чергового ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , 19.07.2024 року близько 09 годин 05 хвилин, в дзвінок ІТТ зателефонував невідомий громадянин та повідомив про побачення із ОСОБА_4 . Йому було повідомлено про те, що у ранковий період в установі проводиться ранкова перевірка і прогулянка утримуваних у ІТТ осіб, по завершенні якої до нього підійдуть та нададуть побачення з гр. ОСОБА_4 .

Цього ж дня, відповідно до рапорту старшого зміни інспектора чергового ІТТ №2 старшого лейтенанта поліції Тараса Пястки, під час проведення ранкової прогулянки в утримуваної особи раптово погіршився стан здоров`я, внаслідок чого невідкладно було викликано карету швидкої медичної допомоги, працівники якої проводили огляд та надавали до медичну допомогу до 11 години 04 хвилин. По завершенні якої, біля входу в ІТТ №2 гр. ОСОБА_3 не було. У зв`язку із відсутністю електроенергії, та вжиття заходів щодо її відновлення побачення захиснику ОСОБА_3 було надано 19.07.2024 року о 12 годині 45 хвилин із його підзахисним ОСОБА_4 .

На підставі проведеної перевірки встановлено, що відсутні будь-які ознаки злочину передбаченого КК України, керуючись пунктом 12 Розділом IV «Порядку розгляду звернень громадян та організації проведення особистого прийому громадян і органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, перевірку за розглядом заяви адвоката ОСОБА_6 завершено, зазначено, що про результат проведеної перевірки слід повідомити заявника, матеріали перевірки здати в архів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Одночасно у вищевказаних матеріалах містяться письмова відповідь начальника ІТТ № 2 ОСОБА_8 , надана начальнику Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, рапорт ДОП ВП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 19.07.2024, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що уповноважені особи Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, отримавши заяву від адвоката ОСОБА_3 19.07.2024, з дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Окрім того, з урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що неодноразова неявка в судове засідання скаржника без повідомлення поважності причин такої неявки, без подання клопотання про відкладення розгляду скарги чи без подання заяви про розгляд такої у його відсутності, свідчить про не підтримання поданої скарги особою, яка її подала.

Прийняття такого рішення відповідатиме висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 9901/365/19, який у відповідності до положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен бути врахований при застосуванні таких норм права.

Таким чином, зважаючи на те, що скаржник вкотре не з`явився в судове засідання, що свідчить про непідтримання ним скарги, а тому за наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 24, 107, 214, 303, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Положення ч. 3ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.08.2024 о 09.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_9