Справа № 675/1262/24
Провадження № 1-кп/675/126/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2024 р. м. Ізясдав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001031 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства під АДРЕСА_2 і знаходиться у володінні ОСОБА_5 , розпивав спиртні напої із ОСОБА_6 . Побачивши у ОСОБА_6 рюкзак із продуктами харчування, в обвинуваченого виник умисел на його викрадення.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, дію якого неодноразово (безперервно) продовжено, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024 , затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-IX, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрав рюкзак марки «Адідас», вартістю 595 грн., у якому знаходилися продукти харчування: 1 палка ковбаси сирокопченої «Салямі», вагою 400 грам, вартістю 72 грн., 1 пачка майонезу «Королівський смак», вагою 300 грамів, вартістю 32 грн., 10 упаковок вермішелі швидкого приготування «Мівіна», вагою 60 грамів кожна, вартістю 11 грн. 50 коп. за упаковку, загальною вартістю 115 грн., 2 упаковки приправи «Мівіна», вагою 80 грамів кожна, вартістю 19 грн. за упаковку, загальною вартістю 38 грн., 2 упаковки печива «До кави, топлене молоко», вагою 185 грамів кожна, вартістю 17 грн. за упаковку, загальною вартістю 34 грн., а також 1 упаковка таблеток «Карбамазепін-ФС 200 мг» з кількістю 50 таблеток, вартістю 129 гривень 50 копійок.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1015 гривень 50 копійок.

Окрім того, 06 червня 2024 року, близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території господарства під АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_5 , під час розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_6 , помітив, що у передній кишенці рюкзака марки «Адідас», який перебував на лавці, що на подвір`ї означеного будинковолодіння, знаходиться паспорт потерпілого ОСОБА_6 , яким вирішив незаконно заволодіти.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_6 , розуміючи, що паспорт це документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України (відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затверджено постановою ВРУ від 26.06.1992 № 2503-ХІІ), є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, викрав паспорт громадянина України ID картку № НОМЕР_1 , видану 13.08.2018 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізяслав Хмельницької області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України за наведених обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, пояснивши, що дійсно він під час розпиття алкогольних напоїв із ОСОБА_6 викрав його рюкзак із продуктами харчування, а також паспорт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження стосовно нього за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що зазначена ним підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлений про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, зокрема в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану 06 червня 2024 крадіжки в потерпілого ОСОБА_6 на 1015 грн.50 коп. і такі дії кваліфікувались за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи за інкримінованими кримінальними правопорушеннями за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України щодо всіх обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану; за ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки він незаконно заволодів паспортом потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є проступком та тяжким злочином відповідно, обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного, його особу, який не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 3 ст. 349, ст. 368-376, ст. 479 -2 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0001031 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 1 рік .

Згідно ст. ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 757 грн. 28 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази рюкзак темно-зеленого кольору марки «Adidas», таблетки «Карбамазепін-ФС 200 мг», в кількості 50 шт., паспорт громадянина України (ID-картка) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , орган, що видав: 6820, дата видачі 13.08.2018, залишити у власності ОСОБА_6 , звільнивши з-під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року;

-оптичний диск DVD-R «My media», 4,7 GB, 16-х, 120 min, на якому наявні відеозаписи із зовнішніх камер спостереження, які у господарстві під АДРЕСА_2 , залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обвинуваченому не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1