Справа № 357/1407/23
У Х В А Л А

30.07.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002324 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002324 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначає, що судовий розгляд вказаного обвинувального акту не може відбутися у зв`язку із неодноразовою неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 до суду. У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 двічі оголошувався у розшук. Ухвалою суду від 22.04.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту , який полягає у забороні залишати місце проживання у нічний час доби терміном на 2 місяці, тобто до 22.06.2024. Термін дії вказаної ухвали суду закінчився. У минуле судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, не прибув про причини неявки не повідомив, наразі документів які свідчать про поважність його неявки в судове засідання не надав. Отже під час розгляду даного кримінального провадження прослідковується систематичне невиконання обвинуваченим його обов`язку прибувати до суду за першим викликом та повідомляти суд про причини своєї неявки. Таким чином у кримінальному провадженні встановленні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Крім того ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, за які відбував реальне покарання. Останній раз ОСОБА_3 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, 23.01.2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання за порушення порядку та умов відбування призначеного судом покарання, оскільки ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, з вересня 2022 не з`являвся для реєстрації до Білоцерківського РВ № 1 без поважних причин. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2023 у справі за поданням заступника начальника Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів. Усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків, а саме що у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_3 змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_3 достовірно знаючи про воєнний стан на території України, усвідомлюючи надзвичайно складний період у житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка обвинуваченого вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані з огляду на невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а також на високий ступінь ризику вчиняти інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 категорично заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту посилаючись на те, що він хоча неофіційно, але працевлаштований рекламним представником ІНФОРМАЦІЯ_2 . У силу виконання своїх обов`язків є необхідність у виїзді за межі міста, тоді як встановлення домашнього арешту позбавить його права заробляти собі на життя та для утримання сина, стосовно якого він позбавлений батьківських прав і який проживає з його матір`ю. Стверджує про те, що в судове засідання, призначене на 24.06.2024 він не прибув із поважної причини, оскільки перебував на лікуванні. Відповідна довідка із медичного закладу знаходиться дома, тому надати її суду не має можливості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання прокурора частково та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності (ч. 4 ст. 185 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від явки в судові засідання, останній, ухвалами суду від 15.05.2023 та від 29.11.2023 був оголошений у розшук. Крім того, встановлено, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив не відбувши покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2021, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

У минуле судове засідання, призначене на 14:00 год 24.06.2024 обвинувачений ОСОБА_3 не прибув, документів про поважність неприбуття суду не надав, у зв`язку з чим ухвалою суду до нього був застосований примусовий привід в судове засідання.

Відтак, суд погоджується із доводами прокурора у клопотанні про наявність високого ступеня ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України- ризик ухилення від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про особу ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, зі слів хоча неофіційно але працевлаштований, має місце реєстрації та постійне місце проживання, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, отримував медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2013 року та синдрому залежності від наркотичних засобів з 2013 по 2020 р, медичну допомогу у лікаря-психіатра не отримує.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, його недобросовісну процесуальну поведінку протягом розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1- 3 частини першої статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

За викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування із покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений період доби.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, терміном на два місяці, тобто до 30.09.2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки,

передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, відповідно до ст. 181 КПК України.

Строк дії ухвали до 30.09.2024 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1