Справа № 359/5840/24
Провадження № 1-кп/359/540/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000836 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , з якою спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки.

В результаті чого ОСОБА_5 спричинені психологічні страждання, які супроводжуються наявністю тривожних тенденцій, негативних емоційних переживань, песимістичних установок, відчуття психологічної втоми.

Так, 19.12.2023 приблизно о 17 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , висловлював образи на адресу ОСОБА_5 , чим вчинив фізичне та психологічне домашнє насильство.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 21.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

20.12.2023 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлював образи та штовхнув ОСОБА_5 , чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство.

Крім того, 21.12.2023 о 14.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , а саме, висловлював образи.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 09.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

Крім цього, 12.01.2024 о 3 годині ОСОБА_4 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тягав за волосся та вдарив у ніс ОСОБА_5 , чим вчинив фізичне домашнє насильство.

Також, 20.01.2024 о 22 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , а саме, висловлював образи.

Також, 30.01.2024 о 10 годині ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 влаштував сварку з ОСОБА_5 , в ході якої висловлював на її адресу образи та шляхом застосування фізичної сили заподіяв фізичного болю, чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 27.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

?12.02.2024 о 21 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 висловлював образи та погрози фізичною розправою на адресу ОСОБА_5 , чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 13.03.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

?29.03.2024 приблизно о 22 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 висловлював образи на адресу ОСОБА_5 , а також наніс їй кілька ударів руками і чайником, спричинивши фізичного болю, чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство.

Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки ОСОБА_4 ), у ОСОБА_5 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров?я та безпеку, розгубленості почуттів, що призвело до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

???Агресивна поведінка ОСОБА_4 в період з грудня 2023 року є домінуючою проблемою в поточному житті ОСОБА_5 та завдає їй виразних негативних психоемоційних переживань: тривожність, напруженість, нестійкий настрій, фіксованість на сімейній проблемі.

30 травня 2024 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення. Потерпіла в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену сторонами міру покарання ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України. Крім того, просила застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників. Також, вона пояснила, що з обвинуваченим дійсно примирилася, з наслідками укладення та затвердження угоди, які передбачені статтею 473 КПК вона ознайомлена. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Судом з`ясовано в обвинуваченого питання передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор також просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання визначені ст. 65 КК України та вимоги ст. 53 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого, особу винного. В якості пом`якшуючих покарання обставин, передбачених ст. 66 КК України сторони вказали: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.05.2024 р. - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

На підставі ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1