Провадження № 1-в/761/315/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівки Донецької обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, народного депутата Верховної Ради України V -VI скликань, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території України за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 03 серпня 2022 року вироком Оболонського районного суду м Києва, за ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, від відбування покарання

в с т а н о в и в :

захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного 03 серпня 2022 року вироком Оболонського районного суду м Києва, за ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцяти) років, з конфіскацією майна, окрім житла.

Клопотання мотивує тим, що вироком Оболонського районного суду м Києва від 3 серпня 2022 року ОСОБА_7 , засуджено -за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцяти) років, з конфіскацією майна, окрім житла. Також, вироком зараховано в строк остаточно визначеного покарання строк попереднього ув`язнення в період з 04.07.2013 по 26.03.2014, з 08.02.2018 по 22.06.2018, з 13.02.2019 до набрання вироком законної сили, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року у справі № 756/847/17 (провадження № 11-кп/824/547/2023), вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , було змінено та на підставі 4.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.07.2013 року по 05.07.2014 року та з 08.02.2018 року по 12.12.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2023 року у справі № 369/6165/17 ОСОБА_7 , залишено в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» тимчасово, у зв`язку з розглядом кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Захисник вказує, що 15 років - це 180 місяців. 3/4 від 180 місяців - 135 місяців, тобто після 11 років та 3-х місяців у ОСОБА_7 виникло право на умовно- дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім того, під час перебування ОСОБА_7 під вартою в ІТТ ГУНП у м. Києві зарекомендував себе з позитивного боку, що підтверджується характеристикою ОСОБА_7 з ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 31.01.2024 року, згідно із якою, останній себе зарекомендував посередньо, стягнень та заохочень не має, відповідно до листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» за час перебування ОСОБА_7 в установі, скарг від інших осіб, взятих під варту, засуджених та співробітників установи на нього не надходило.

Згідно листів ДУ «Київський слідчий ізолятор» № 03/159-24/174ад від 12.02.2024 року та № 03/399-24/468ад від 29.03.2024 року, оскільки ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкий злочин і тимчасово залишений в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на час розгляду стосовно нього іншого кримінального провадження, то останнього не можливо залучати до праці в порядку ст. 118 КВК України, однак ОСОБА_7 неодноразово звертався до керівництва ДУ «Київський слідчий ізолятор» із заявами щодо його працевлаштування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених, та просив його задовольнити, зазначив, що станом на 05.09.2024 ОСОБА_7 відбув 14 років 5 місяців та 2 дні.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника, зазначив, що він під час перебування під вартою не допускав порушень, а також він не вчиняв жодного кримінального правопорушення, кримінальні провадження стосовно нього сфальсифіковані.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у зв`язку з відсутністю передбачених кримінальним законодавством правових підстав.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_5 , ретельно вивчивши матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м Києва від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцяти) років, з конфіскацією майна, окрім житла.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року у справі № 756/847/17 (провадження № 11-кп/824/547/2023), вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , було змінено та на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання його попереднього ув`язнення з 04.07.2013 року по 05.07.2014 року та з 08.02.2018 року по 12.12.2023 року з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, в іншій частині залишено без змін.

12.12.2023 вирок набрав законної сили.

На день розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 призначеного покарання судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2023 року у справі № 369/6165/17 ОСОБА_7 , залишено в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» тимчасово, у зв`язку з розглядом кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в Києво-Святошинському районному суді Київської області, у зв`язку із чим слід вважати, що ОСОБА_7 фактично відбуває покарання призначене йому за вироком Оболонсккого районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року. Враховуючи, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» територіально знаходиться у Шевченківському районні м. Києва, з метою забезпечення права засудженого ОСОБА_7 на вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення, суд дійшов висновку про необхідність розгляду заявленого захисником клопотання.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Тобто, застосування цього закону є правом суду, а не обов`язком.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 3 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Тобто, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав, які зазвичай називають матеріальною (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальною (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є тією основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Матеріальна підстава відображає її якісну характеристику та полягає в тому, що засуджена особа виправилась і це доведено нею під час відбування покарання. Виправлення передбачає початок формування у засудженого стійкої правослухняної поведінки. В основу умовно-дострокового звільнення передусім повинна бути покладена зміна ціннісних орієнтацій, зумовлених вчиненим злочином, на позитивні орієнтації. Адже виправлення, що є психолого-педагогічним процесом, пов?язане із змінами внутрішніх і моральних якостей особи. Результат з виправлення засудженого досягається відповідними засобами, що застосовують до нього протягом часу відбування покарання, а саме: режимом, пробацією, суспільно корисною працею, соціально-виховною роботою, загальноосвітнім і професійно-технічним навчанням, громадським впливом.

Разом із тим, матеріали особової справи не містять відомостей, про те, що ОСОБА_7 , хоча і виявляв бажання, залучався до праці та своєю суспільною поведінкою довів своє виправлення, заохочень не має.

Положеннями ст. 6 КВК України визначено, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Водночас, слід зауважити, що дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є обов`язком засудженого, та дотримання таких правил, саме по собі не свідчить безумовно про те, що останній довів своє виправлення та перевиховання.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 , не зважаючи на те, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, встановлена судом в ході судового розгляду кримінального провадження Оболонським районним судом м. Києва та висновки колегії суддів, в частині визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення перевірені в ході апеляційного розгляду, вину свою не усвідомлює та заперечує, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.

Отже, наведене у сукупності, свідчить про те, що ОСОБА_7 не виправився та не перевиховався.

Крім того, як убачається ОСОБА_7 притягався до кримінальної відповідальності, зокрема, 07 серпня 2020 року вироком Деснянського районного суду м. Києва, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369; ч. 2 ст. 393 КК України, крім того, відносно останнього на даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження колегією суддів Вищого антикорупційного суду за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також на розгляді колегії суддів Києво-Святошинського здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вченні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Враховуючи наведене у сукупності, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.392, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва з моменту проголошення.

Судді:

__________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3