Справа № 496/4022/24
Провадження № 1-кс/496/2174/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000400 від 13.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, мотивуючи тим, що відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.06.2024 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , метою якої було таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла інших осіб.

Реалізуючи злочинний умисел, 12.06.2024 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який не був обізнаним про наміри останніх, прибули на АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_9 направились в напрямку будинку 1 по вказаній вулиці, з метою визначення об`єкту злочинного посягання.

12.06.2024 року приблизно о 12 годині 35 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поряд з будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , остаточно визначили об`єктом злочинного посягання майно, яке на їх думку знаходилось у вказаному будинку.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , через незамкнену хвіртку, проникли на територію подвір`я за вказаною адресою.

В подальшому, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про впровадження на території України правового режиму воєнного стану, переконавшись, що їхні дії залишаться непоміченими для оточуючих, через незамкнені вхідні двері, шляхом вільного доступу, проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_11 - грошові кошти в сумі 4500 доларів США (182 295 гривень за курсом НБУ) та 30 000 гривень, після чого залишили місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 212 295 гривень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

13.06.2024 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України. 14.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

14.06.2024 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 13.09.2024 року.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст.177 КПК.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, підозрюваний не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Також, як вбачається з матеріалів провадження, після вчинення злочину, підозрюваний мав намір виїхати за межі Одеської області

На даний час органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викраденого майна. Викладені факти свідчать, що ОСОБА_5 , в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може вчиняти спроби сховати речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Вказані обставини в сукупності свідчать, що заявлені ризики не зменшились та про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 оскільки вони не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1,2 ч.1. ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра не обґрунтована, не надані підтвердження зазначених в клопотанні ризиків, ризики ґрунтуються на припущеннях. Просила відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, посилаючись на письмові заперечення надані суду.

Підозрюваний ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_11 , з яких вбачається, що 12.06.2024 року близько 12 години 30 хвилин, вона перебувала у дворі за місцем проживання, збирала вишні з дерева. В цей час, вона побачила у дворі двох чоловіків, які рухались зі сторони входу в будинок (двері були незачинені) в напрямку виходу з двору. Потерпіла спитала чоловіків про те, що вони роблять на її подвір`ї, у відповідь на що, один з них відповів, що хочуть купити старі акумулятори. Надалі вказані особи швидко пішли в бік вул. Соборної. Зайшовши до будинку, потерпіла побачила порушену обстановку та відсутність належного їй майна; за участю потерпілої ОСОБА_11 проведено впізнання осіб за фотознімками. В ході проведення слідчих дій потерпіла впізнала ОСОБА_5 та ОСОБА_9 як осіб, яких 12.06.2024 року близько 12 години 30 хвилин бачила у дворі свого будинку; показаннями свідка ОСОБА_10 , з яких вбачається, що останній на протязі тривалого часу володіє автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 . 11.06.2024 року до нього звернувся його родич ОСОБА_9 з проханням повозити його наступного дня по справам. 12.06.2024 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_10 приїхав до ринку «Черьомушки» в м. Одесі. Там в автомобіль сіли ОСОБА_9 та його племінник ОСОБА_5 . Надалі, свідок направився до с. Великий Дальник, зупинився на вул. Зеленій. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вийшли з автомобілю. Через деякий час в автомобіль прибіг ОСОБА_9 , за ним прийшов ОСОБА_5 . Надалі свідок поїхав в бік Сухого лиману, висадив ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на кільці біля промринку 7-й кілометр; показаннями свідка ОСОБА_13 , яка проживає на АДРЕСА_2 . Свідок показала, що 12.06.2024 року близько 12 години 30 хвилин побачила на вулиці біля свого будинку автомобіль ВАЗ 21154 синього кольору. Автомобіль зупинився біля будинку АДРЕСА_3 . Через деякий час до автомобілю підбігли двоє чоловіків, сіли в салон, після чого автомобіль рушив в невідомому напрямку; за участю свідка ОСОБА_13 проведено впізнання осіб за фотознімками. В ході проведення слідчої дії свідок впізнала ОСОБА_10 як особу, яка перебувала за кермом автомобілю ВАЗ 21154; показаннями свідка ОСОБА_14 , яка проживає на АДРЕСА_2 . Свідок показала, що 12.06.2024 року близько 12 години 30 хвилин, до неї додому прийшла сусідка ОСОБА_15 та повідомила що до неї додому зайшли роми;в цей час по вулиці пробіг смуглявий чоловік, за ним пройшов іще один. Чоловіки сіли в автомобіль Лада, синього кольору, який рушив в невідомому напрямку; за участю свідка ОСОБА_14 проведено впізнання осіб за фотознімками. В ході проведення слідчої дії свідок впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 12.06.2024 року пройшла повз її будинок, після чого сіла в автомобіль Лада синього кольору; показаннями свідка ОСОБА_15 , яка проживає на АДРЕСА_2 . Свідок показала, що 12.06.2024 року близько 12 години 15 хвилин, її донька повідомила, що у дворі перебувають невідомі чоловіки, один з яких просив покликати дорослих. Коли свідок вийшла на подвір`я, побачила чоловіка, який спитав, чи не продає вона акумулятори. Свідок відповіла, що не продає, після чого чоловік направився далі; за участю свідка ОСОБА_15 проведено впізнання осіб за фотознімками. В ході проведення слідчої дії свідок впізнала ОСОБА_9 як особу, яку 12.06.2024 року бачила у дворі свого будинку; показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що ОСОБА_9 є його родичем, тимчасово проживає зі свідком. 12.06.2024 року вранці ОСОБА_9 вийшов з квартири, пояснив, що іде по справам «купити солі». Близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_9 повернувся додому у стані сп`яніння. Наступного дня до них прийшов ОСОБА_5 , після чого вони з ОСОБА_9 сказали, що їдуть в інше місто, після чого пішли з квартири; протоколом огляду місця події, в ході якого виявлено та вилучено 12 відрізків липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків пальців рук, змив з жіночої сумки; висновком судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», відповідно до якого встановлено, що 4 сліди пальців рук, вилучені в ході огляду місця події залишені особою, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , слід пальця руки та слід долоні - особою дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Згідно постанови в.о. керівника Біляївської окружної прокуратури від 08.08.2024 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 13.09.2024 року.

Ухвалою Біляївського районного суду від 11.09.2024 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 13.11.2024 року.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 може усвідомлювати міру покарання, яка його чекає у разі визнання винним, не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, мав намір виїхати за межі Одеської області, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний зі знищенням, переховуванням або спотворенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досі не встановлено місцезнаходження викраденого майна.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства, може вчиняти спроби сховати речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження обраного запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що, на даному етапі досудового розслідування, існують ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України, з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, не зменшились, не зникли, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України, яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

При вирішенні питання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку з тим, шо вказаний запобіжний захід не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, цей запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

З огляду на вищевказані обставини, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування. З огляду на викладене, клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. 00 коп.

Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 . При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою- задовольнити.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів, а саме: з 11 вересня 2024 року до 09 листопада 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. 00 коп. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1