МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2233/23
Провадження № 1-кп/945/394/24
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві заяву судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

встановив:

29.09.2021 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000086 від 16.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 року вказане кримінальне провадження розподілено головуючому судді ОСОБА_5 .

25.09.2024 року суддя ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, який ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.10.2024 року був задоволений.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України було розподілене головуючому судді ОСОБА_3

07.10.2024 року на адресу суду надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В судовому засіданні учасники судового провадження відсутні.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, згідно з приписами ст.76 КПК України не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні.

Отже, кримінальним процесуальним законом визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді, а отже і для самовідводу. Зокрема, серед таких підстав, на яку посилається слідчий суддя є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про відвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України слід враховувати, що до "інших обставин", які викликають сумнів у неупередженості судді, можливо віднести такі, як: 1) суддя є дальнім родичем, або близькою людиною для слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені близькі родичі судді або члени його родини; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості або невинуватості обвинуваченого, або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У §56 рішення Європейського суду з прав людини від 06.03.2018 року в справі «Михайлова проти України», заява №10644/08 суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

Згідно з положеннями ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

В судовому засіданні встановлено, що суддя ОСОБА_3 заявила про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у зв`язку з наступним.

Так, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суддя ОСОБА_3 працювала на одному підприємстві з 2008 по 2011 роки. За досить тривалий період співпраці вони спілкувались особисто та, враховуючи обов`язки за посадою, яку вона займала, та категорію справ, які перебували в її віданні, тісно співпрацювала з обвинуваченим та підрозділом, який він очолював.

Також, суддя ОСОБА_3 мала приятельські відносини з родичем обвинуваченого ОСОБА_4 , який також працював на цьому підприємстві водієм, і в процесі спілкування з останнім, у тому числі, отримувала інформацію про ОСОБА_4 та певні обставини його життя.

За вказаних обставин, суд вважає, що перелічені вище обставини можуть викликати сумнів у неупередженості судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 , а тому, її заява про самовідвід є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Заяву судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддю Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08.11.2024