УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва.

З метою забезпечення збереження речового доказу, недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування, виникла необхідність накласти арешт на предмет злочину, а саме: на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за Приватною компанією з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю «Бевало Інвестментс Лімітед».

Окрім цього, від представника потерпілого найшло клопотання, в якому останній просить звернутися до суду з метою накладення арешту на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м у зв`язку із активними заходами, які спрямовані на порушення права власності «Бевало Інвестментс Лімітед» на належне йому нерухоме майно.

22.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вказаних нежилих приміщень, оскільки вони являються предметом кримінально протиправних дій.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за Приватною компанією з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю «Бевало Інвестментс Лімітед»..

Слідчий у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій клопотання підтримав із підстав, в ньому викладених, просив здійснювати розгляд без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва.

22.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом нежилих приміщень VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за Приватною компанією з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю «Бевало Інвестментс Лімітед», оскільки вони являються предметом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України , арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що нежилі приміщення, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу у виді арешту майна створить ризики відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування, з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Сукупність долучених до клопотання матеріалів та викладені у ньому обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за Приватною компанією з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю «Бевало Інвестментс Лімітед».

Заборонити посадовим та службовим особам ДП «Сетам» (), a також усім їхнім територіальним підрозділам, будь-яким органам Державної виконавчої служби України та/або будь-яким приватним виконавцям, у тому числі, але не виключно, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, АДРЕСА_2 ) вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію зазначеного вище майна.

Заборонити відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1