ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8790/24 Провадження№ 1-кс/636/1014/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в м. Чугуїв клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 1) 26 грудня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2, 3 ст. 185 ч.1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі випробувальним терміном на 2 роки; 2) 12 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 26 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, 4) 14 червня 2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05 березня 2019 року звільнений з Солонянської ВК по відбуттю строку покарання; 5) 25 жовтня 2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття з іспитовим строком на 1 рік; 21 липня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 ККУ до 2 років 4 місяці позбавлення волі, звільненого умовно-достроково для подальшого проходження ним військової служби за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

11 жовтня 2024 року старший слідчий СВ Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням, погодженим із прокурором Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обгрунтовуючи свої вимоги наступним.

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000964 від 11 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України розбій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 жовтня 2024 року близько 16 години 00 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, спільно із раніше засудженим за майнові злочини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій).

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою, через незачинену вхідну калитку зайшли на територію вказаного домоволодіння, де побачили потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась у дворі. ОСОБА_7 звернувся до неї з проханням попити води, на що ОСОБА_8 погодилась та пішла до будинку. ОСОБА_7 прослідував за нею, а ОСОБА_5 залишився стояти на подвір`ї, з метою забезпечення злочинних дій ОСОБА_7 , спостереження за появою сторонніх осіб та реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій). Перебуваючи в кухні будинку, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою із застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком руки в область грудної клітини спереду, від чого остання впала.

Після чого, ОСОБА_7 , застосовуючи до ОСОБА_8 насилля яке не є небезпечним для життя здоров`я потерпілої, та погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя здоров`я, почав хапати ОСОБА_8 за одяг та штовхати її в різні сторони, від чого остання падала на підлогу та вдарялася головою, тулубом та верхніми кінцівками об підлогу та меблі. В подальшому ОСОБА_7 поклав ОСОБА_8 на дитяче ліжко у сусідній кімнаті та почав прив`язувати ганчірками її руки до билець ліжка, так, що її руки опинились за спиною та остання не могла чинити супротив, погрожуючи при цьому потерпілій умисним вбивством, в разі її не підкорення його неправомірним діям.

Надалі ОСОБА_7 , подолавши у вищевказаній спосіб волю потерпілої ОСОБА_8 до опору, почав відчиняти шухляди шаф у всіх кімнатах та шукати там грошові кошти та цінні речі. Так, ОСОБА_7 у одній із кімнат, яка розташована останньою від входу, на полиці у шафі між столовим посудом знайшов грошові кошти купюрами по 1000 гривень у кількості 9 штук, загальною сумою 9000 гривень, та одну купюру номіналом 100 доларів США, взяв їх та поклав у кишеню.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, зачинивши вхідні двері будинку на ключ, який в подальшому ОСОБА_7 викинув у сусідній двір, та розпорядились грошовими коштами у сумі 9000 гривень та 100 доларів США на власний розсуд, розподіливши їх між собою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

1) Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

2) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_5 може мати інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування потерпілої, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

3) Відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, оскільки у останнього судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, раніше неодноразово вчиняв майнові злочини, в тому числі й розбій, на шлях виправлення не став, що дає органу досудового розслідування вважати, що злочинні дії ОСОБА_5 носять систематичний характер.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства потерпілій, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відносяться до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а також він є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

Вказані відомості 10 жовтня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000469 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених вище, та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, зазначивши при цьому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не визнав, заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 , підтримала позицію свого підзахисного, при вирішенні питання про обранні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою також заперечувала проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Так, у провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000964 від 10 жовтня 2024 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, раніше неодноразово судимий: 1) 26 грудня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2, 3 ст. 185 ч.1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі випробувальним терміном на 2 роки; 2) 12 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 26 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, 4) 14 червня 2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05 березня 2019 року звільнений з Солонянської ВК по відбуттю строку покарання; 5) 25 жовтня 2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття з іспитовим строком на 1 рік; звільнений 25 травня 2024 року умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 2 (два) роки і 22 (двадцять два) дні, для подальшого проходження ним військової служби за контрактом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, саме: протоколами допиту свідків, потерпілої, протоколами огляду місця події, протоколами впізнання особи за фотознімками, протоколами затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Надані стороною обвинувачення докази і матеріали кримінального провадження свідчать про наявність достатніх підстав для правової кваліфікації дій ОСОБА_5 на момент розгляду цього клопотання за ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Підозрюваний в судовому засіданні не визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому зазначив, що під час затримання недозволені засоби до нього не застосовувалися, фізичний та психологічний тиск з боку працівників правоохоронних органів не здійснювався, скарг на стан здоров`я не висловлював, хронічними захворюваннями не страждає.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини про те, що національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року) вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. При цьому слідчим суддею з`ясовано та оцінено вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, вік підозрюваного, відсутність законних джерел доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, приймаючи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у зазначеному вище кримінальному правопорушенні злочині, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, в зв`язку з чим слідчий суддя обирає відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 11 жовтня 2024 року до 09 грудня 2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1