Справа № 399/743/24
Провадження № 1-кп/399/75/2024
В И Р О К

Іменем України

28 листопада 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Онуфріївка обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000716 від 15.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базова середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

Відповідно до графіку нарядів СПД № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ), 14.10.2024 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у форменому одязі, заступили на чергування у складі екіпажу «Мілина - 1» на службовому автомобілі «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 .

14 жовтня 2024, близько 23 години 30 хвилин інспектор та поліцейські сектору реагування патрульної поліції сектору відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на зазначеному вище транспортному засобі перебували на чергуванні на ділянці дороги поблизу буд. АДРЕСА_1 та діючи згідно вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію України» від 04.07.2015 року, Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року, Наказу МВС від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», посадових інструкцій інспектора з реагування патрульної поліції № 29/114-1-2024 від 30.01.2024 та № 31/114-1-2024 від 30.01.2024, зупинили автомобіль марки «Tayota Rav4» державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою перевірки документів водія автомобіля, який рухався під час комендантської години.

На підставі ст.ст. 31, 35, 40 Закону України «Про Національну поліцію», для фіксування правопорушення, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, 14.10.2024 поліцейським сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 (смт. Онуфріївка) сектору відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 було здійснено зупинення вказаного транспортного засобу та працівниками поліції застосовано превентивний захід: застосування технічного приладу, що має функції відеозапису - цифрової нагрудної відеокамери закріпленої на форменому одязі.

Наблизившись до вказаного автомобілю та при перевірці документів, встановлено, що водієм та власником автомобіля марки «Tayota Rav4» державний номерний знак НОМЕР_2 , є обвинувачений ОСОБА_4 , якому було запропоновано проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у вказаного водія були наявні ознаки стану алкогольного сп`яніння, на що останній надав усну відмову у проходженні освідування, відповідно це є порушенням п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після чого, ОСОБА_6 розпочато розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з метою подальшого складання відповідних адміністративних матеріалів.

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі за безперешкодне залишення ним місця вчинення адміністративного правопорушення, не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій умисел обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що інспектор та поліцейські сектору реагування патрульної поліції СПД (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є службовими особами, перебуваючи на узбіччі дороги поблизу буд. АДРЕСА_1 висловив пропозицію вказаним працівникам поліції про надання неправомірної вигоди визначивши її розмір в грошовому еквіваленті, що складає 9000 (дев`ять тисяч) гривень, усно визначивши розподіл вказаної раніше суми по 3000 (три тисячі) гривень кожному працівнику поліції, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, про що вказаним працівником поліції ОСОБА_4 неодноразово був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

29 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яку сторони надали суду та просили її затвердити. Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, який у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання у виді штрафу. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Окрім цього, йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного у підготовчому судовому засіданні підтримав захисник - адвокат ОСОБА_5 та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Статтею 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, певних особливо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, в будь-який момент до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обвинуваченому суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони судового провадження визначили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000716 від 15.10.2024, укладену між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: диск DVD - R, об`ємом 4,7 Gb, на якому знаходяться відеозаписи з бодікамери за 15.10.2024 робочої зміни СРПП СПД №1 (смт. Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, на яких зафіксовано момент вчинення кримінального правопорушення, який зберігається при матеріалах кримінального провадження- залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: копія протоколу ЕПР1 № 150864, за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) від 14.10.2024, що зберігаються при матеріалах кримінального провадженням - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1