Справа № 243/7032/24
Провадження № 1-кп/243/911/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Від прокурора на адресу суду надійшло клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування заявлених вимог сторона обвинувачення посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2024 ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, в період часу з 12:51 год. до 13:44 год. 05.06.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, діючи шляхом передачі з рук в руки психотропної речовини, перебуваючи в автомобілі служби таксі, який знаходився в районі центральної частини м. Слов`янська Донецької області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, незаконно збув шляхом продажу за 2000 гривень ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів діючи під зміненими анкетними даними, паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). В цей же день, а саме 05.06.2024, в період часу з 13:42 год. 13:44 год., працівниками ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області біля будинку № 24-А по вул. Ярослава Мудрого м. Слов`янська Донецької області у ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, виявлено та вилучено паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині становить 0,3644 г, яку ОСОБА_6 добровільно видав після проведення оперативної закупки. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Крім того, 18.06.2024 ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, повторно, зберігаючи при собі з метою подальшого збуту речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, в період часу, приблизно, з 15:38 год. до 16:26 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, діючи шляхом передачі з рук в руки наркотичного засобу, перебуваючи біля будинку № 60 по вул. Університетській м. Слов`янська Донецької області , незаконно, повторно збув шляхом продажу за 1000 гривень ОСОБА_7 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, зiп-пакет з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. В цей же день, а саме 18.06.2024 в період часу з 16:21 год. до 16:26 год. працівниками відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ярослава Мудрого, біля будинку № 22, у ОСОБА_7 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину с становить 1,78 грама, які ОСОБА_7 добровільно видав після проведення оперативної закупки. Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України. Крім того,

ОСОБА_4 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, у невстановленому місці та час, але не пізніше 19.06.2024, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме - постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», без передбаченого законом дозволу придбав та став зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , бойові припаси - ручні гранати типу М67 (1од.) та m/50 (1 од.). В період часу з 23 год. 03 хв. 19.06.2024 по 00 год. 22 хв. 20.06.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні коридору було виявлено та вилучено 2 ручні гранати типу М67 (1од.) та m/50 (1 од.), які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На теперішній час відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа покарань (№ 4)» строком до 14.11.2024, у зв`язку з чим виникла необхідність в продовженні строку тримання під вартою.

Обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення підтверджується письмовими доказами, які будуть досліджені в ході судового розгляду, та показаннями свідків, яких планується допитати під час судового розгляду.

Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню його спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні. Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. На даний час встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, є ймовірність того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись суду. Враховуючи те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, то вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, про що також свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно, шляхом фізичного або психічного насильства, впливати на свідків, про яких йому відомо на даній стадії досудового розслідування та які ще не допитані в суді, спонукаючи до зміни наданих раніше, небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань.

Перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення, оскільки постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово був судимий за вчинення злочинів як у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, так і корисливих злочинів проти власності, що може побудити його до продовження заняття своєю протиправною злочинною діяльністю у вигляді збуту наркотичних засобів.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судовому розгляду іншим чином.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється (позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна); вік та стан його здоров`я (стан здоров`я задовільний, пенсійного віку не досяг); відсутність міцність соціальних зв`язків, існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, знаходячись на волі, може ухилитися від суду, вчинити вплив на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість, наслідки та ризик втечі для ОСОБА_4 у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, та не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 діб, із застосуванням альтернативи у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити та продовжити строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що заявлені ризики не доведені та є припущеннями. Коржов неодноразово судимий, обізнаний з процедурою судового слідства та ніколи її не порушував. В СІЗО у Коржова погіршився стан здоров`я, у нього ревматоїдний артрит та він не може нормально ходити. Обвинувачений вважає, що в тюрмі йому не нададуть належної допомоги, та він не зможе себе нормально захищати, оскільки не може навіть зустрітися із захисником. Коржов зазначив, що переховуватися він не збирається, і йому потрібно вилікуватися. Просив призначити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені та не обґрунтовані. Захисник просив обрати ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення найтяжчого з яких кримінальним Законом встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Так, оцінивши доводи учасників судового провадження, суд вважає реальним та таким, що продовжує існувати, ризик, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 достовірно обізнаний про тяжкість покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та може спробувати уникнути відповідальності шляхом переховування від суду, при цьому наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім зазначеного, прокурор також вважає ймовірним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Суд погоджується з доводами прокурора стосовно цього заявленого ризику, оскільки наразі свідки по кримінальному провадженню не допитані, тож ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може здійснити спроби впливу на свідків з метою змусити їх змінити надані раніше, під час досудового розслідування, небажані для обвинуваченого свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, є досить реальним.

Також суд вважає досить реальним заявлений прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ймовірність того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або може продовжити аналогічну протиправну діяльність, оскільки обвинувачений не працевлаштований, стабільного доходу не має, раніше неодноразово був засуджений, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, а отже, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення задля задоволення власних соціально-побутових потреб.

Стосовно ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається прокурор в своєму клопотанні, зокрема ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вказаний ризик відхиляє у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянув й інші заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, не пов`язані з триманням під вартою, які передбачені ст. 176 КПК України, однак, з огляду на характер обвинувачення, тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не може запобігти ризикам зазначеним вище, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з огляду на вік обвинуваченого, відсутність належних доказів, які б свідчили, що стан його здоров`я виключає можливість перебування ОСОБА_4 в установі виконання покарань, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає реальними ризики, визначені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснити спроби впливу на свідків у кримінальному провадженні задля уникнення в подальшому можливої відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, особу обвинуваченого, з огляду на введений в Україні воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, суд дійшов висновку про недостатність застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, в тому числі й домашнього арешту, на якому наполягав сам обвинувачений, а отже, вважає, що є підстави для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 , а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи особу підозрюваного, який раніше судимий, враховуючі тяжкість кримінальних правопорушень, які ОСОБА_4 інкримінуються, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 181680,00 грн, та вважає, що застава в такому розмірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі внесення обвинуваченим у будь-який момент до 09 січня 2025 року застави, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Крім того, з огляду на скарги обвинуваченого ОСОБА_4 на поганий стан здоров`я, суд вважає за необхідне спрямувати на адресу адміністрації установи попереднього ув`язнення, в якій утримується під вартою ОСОБА_4 та, безпосередньо, до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, відповідний запит щодо стану здоров`я обвинуваченого та медичної допомоги, яка йому надається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 177-178, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 09 січня 2025 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 09 січня 2025 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за першим викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію цієї ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, - до відома, та до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 11.11.2024 о 16-40 год.

Суддя ОСОБА_1