УХВАЛА

Іменем України

21.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України,

встановив :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.3 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) засудженому ОСОБА_3 .

Представник установи подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)", раніше судимий 07.07.2020 вироком Коростишівського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст.185, 75КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 1 рік. Цим вироком ОСОБА_3 засуджено за таємне викрадення чужого майна в 2020 році на суму 8159 грн та 2607 грн. 18.01.2021 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт.

Окрім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.08.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно зазначеного вироку ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна в 2021 році на загальну суму 5220 грн.

16.12.2021 ОСОБА_3 засуджений Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Також ОСОБА_3 засуджений 18.05.2023 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до якого ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно у 2019 році на суму 1095 грн.

Разом з тим, Черняхівським районним судом Житомирської області від 27.06.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, відповідно до якого ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло у 2019 році на суму 2500 грн.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.09.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі за таємне викрадення чужого майна у 2020 році на загальну суму 8 496 грн 74 коп.

Вирок набув законної сили: 05.10.2023.

Початок строку: 26.01.2022. Кінець строку: 26.01.2026.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2018 становили 1762 грн, станом на 2019 р 1921 грн, на 2020 р 2102 грн, на 2021 2270 грн.

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння - крадіжки (ст.185 КК України), відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

У зв`язку з цим, у вироці Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.06.2023 не підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки вчинене ним діяння за попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 декриміналізоване та не має враховуватися при призначенні покарання. Вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Разом з тим, вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.09.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна у 2020 році на загальну суму 8 496 грн 74 коп, що перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 01.01.2020.

Враховуючи викладене, з урахуванням декриміналізації вчинення крадіжки за вироком Черняхівського районного суду м. Житомира від 18.05.2023, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.09.2023 за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до остаточного покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

постановив :

Подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду у відповідність до діючого закону - задовольнити.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 щодо ОСОБА_3 привести у відповідність до вимог Закону України Закону №3886-ІХ від 18.07.2024.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного йому вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.06.2023 привести у відповідність до вимог Закону України Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 та вважати ОСОБА_3 , засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 вважати засудженим за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.09.2023 за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1