Провадження № 1-кс/175/4512/24
09 жовтня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування надані скаржником, перевіривши надані копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, заслухавши думку учасників розгляду, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входять і заявники на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).
Як вбачається з вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя за наявності відповідних заяви та підстав, може поновити строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.
Як встановлено розглядом скарги, про прийняте органом досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 дізналась лише 12.09.2024 року, 18.09.2024 звернулась до слідчого судді шляхом подання скарги через систему «Електронний суд», а тому, з точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що скаржницею дотримано процесуальний строк визначений пложеннями ч.1 ст.304 КПК України.
Даючи оцінку вимогам по суті поданої скарги, слідчий суддя зазначає таке.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, всебічність, повнота й об`єктивність розслідування, означають, що в ході розслідування будь-якої кримінальної справи слідчий повинний ретельно перевіряти всі можливі загальні і часткові слідчі версії, по кожній з них досліджувати цілком всі істотні факти й обставини, виявляти й аналізувати по ним докази які викривають, так і докази, що виправдують, і при всьому цьому бути неупередженим, виходити тільки з інтересів встановлення об`єктивної істини, при цьому слідчий має виконати усі необхідні дії для з`ясування всіх обставин справи внаслідок велінь закону, не ставлячи здійснення цих дій у залежність від наявності чи відсутності прохання зацікавлених осіб, однак з дотриманням правил, встановлених кримінальним процесуальним Законом.
Таким чином, дії (бездіяльність) слідчого, які були предметом оскарження на день розгляду скарги усунуто слідчим самостійно.
У відповідності до положень ч 2. ст.305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Що стосується інших вимог ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути, зокрема, оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст. 7 та ч.1 і ч.2 ст.22 КПК України однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, це означає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За загальним правилом слідчі (розшукові) дії під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проводяться органом досудового розслідування.
Відповідно до частини 5 статті 40 КПК, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
КПК України не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які зініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.
В свою чергу, слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійснення судового контролю у кримінальному провадженні.
В межах розгляду скарги, перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що провадження у скарзі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 60, 303-304, 306-307 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1