Справа № 215/2060/24
УХВАЛА
01 листопада 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
До суду для розгляду надійшло вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість, кількість і суспільну небезпеку злочинів, вчинених у співучасті, значну суму матеріального збитку, суворо міру покарання, дію в державі воєнного стану, спроможність залишити межі України, обізнаність обвинуваченого про особисті дані потерпілих, свідків, розташування електронно-обчислювальної техніки, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, незаконного впливу на свідків, знищення чи спотворення речей і документів, перешкоджання провадженню іншим чином та ухилення від суду. Також зазначав, що на цей час проводиться досудове розслідування щодо інших учасників злочинної організації
В судовому засіданні захисник і обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, вказували на відсутність ризиків. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначали про відсутність ризиків, малий вік обвинуваченого, наявність сім`ї, місця проживання і місця навчання, позитивну характеристику, тривалий термін перебування під вартою, малий дохід сімї обвинуваченого, перебування на утриманні хворої матері, також вказували про завищений розмір застави.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Так, ОСОБА_10 на даний час, як і на час обрання запобіжного заходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі злочинної організації, який викликає тяжкі соціальні наслідки і за який законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, має можливість виїзду за кордон, тому з метою уникнення можливої суворої відповідальності він може переховуватися від суду . Також, ОСОБА_10 постійного джерела доходу не має, обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, йому відомі особисті дані потерпілих і свідків, місце розташування електронно-обчислювальної техніки, тому наявні ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків, знищення чи спотворення речей і документів, перешкоджання провадженню іншим чином з метою уникнення від суворого покарання, а також продовження злочинної діяльності з метою відшукання коштів для прожиття.
Доводи сторони захисту не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу. Також суд зазначає, що тривалий розгляд справи має обєктивний характер з огляду на складність справи, а судові засідання відкладались з незалежних від суду причин .
Отже, суд вважає, що на цей час обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.
Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність закінчення підготовчого провадження, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів без зміни розміру застави.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 314, 315 КПК України, суд -
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів до 30 грудня 2024 року включно з можливістю внесення застави у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 2 119 600 грн.) та в порядку, визначеному ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20.02.2024.
У задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 08.11.2024 р.

Суддя: