Справа № 347/746/24
Провадження № 1-кп/347/214/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про скасування арешту майна)

23 вересня 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :

У провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа №347/746/24 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000077 від 28.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Адвокат ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , подав клопотання про скасування арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання зазначив, що під час проведення досудового розслідування слідчим СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_9 вилучено автомобіль марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_1 . Також 28.02.2024 слідчим винесено постанову про визнання даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Косівського районного суду від 29.02.2024 у справі №347/457/24 на автомобіль марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 накладено арешт. Метою накладення вказаного обмеження в ухвалі суду зазначено - забезпечення належного збереження речових доказів.

Водночас, з 8 серпня 2022 року і по даний час зазначений вище автомобіль фактично перебуває у володінні ОСОБА_7 , оскільки 08.08.2022 ОСОБА_8 було надано йому довіреність на право розпоряджання транспортним засобом, яка посвідчена приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та зареєстрована у реєстрі за №985. З того моменту власницею передано ОСОБА_7 право володіння транспортним засобом шляхом передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Крім того, ОСОБА_7 зазначений автомобіль було застраховано згідно вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується полісом №21949603.

Отже, з огляду на викладене, ОСОБА_7 вже більше двох років фактично володіє та користуєся транспортним засобом марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , обслуговуючи його, керуючи ним і сплачуючи платежі страхування.

Адвокат ОСОБА_6 у клопотанні зазначив, що на даний час в ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні слідчим було проведено всі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна. Автомобіль в подальшому вже не потрібний слідству, а тому фактично зберігається без потреби.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання частково. Ствердив, що оскільки розгляд кримінального провадження ще не завершено, і можуть виникнути питання щодо речових доказів, а тому просив залишити арешт в частині заборони відчуження.

Обвинувачений та його захисник, висловив позицію аналогічну адвокату ОСОБА_6 .

Суд, перевіривши доводи клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 у справі №347/457/24 накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Власником автомобіля, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_8 . Метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб є збереження речового доказу.

Відповідно до приписів ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок довести обґрунтованість заяви про скасування арешту майна та відсутність підстав для його збереження лежить на особі, яка її подає.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання та кримінального провадження з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд звертає увагу, що арешт на транспортний засіб був накладений з метою збереження речового доказу, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, справа передана до суду, та призначена до розгляду по суті, а тому приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт автомобіля в частині заборони щодо користування ним, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

В частині скасування арешту щодо заборони відчуження та розпорядження цим майном, то суд вважає такі дії передчасними, в зв`язку з не закінченням судового розгляду, під час якого може виникнути необхідність у додатковому з`ясуванні обставин в частині вирішення питання речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись статтями 170-174, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони щодо користування автомобілем, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України на автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 .

Повернути зазначене майно законному володільцю ОСОБА_7 під розписку для зберігання.

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1