Провадження № 1-кс/466/3146/24
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, без місця реєстрації, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001263 від 30.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в :

25.10.2024 слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001263 від 30.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2024, приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні під`їзду загального коридору, що за адресою: АДРЕСА_2 маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, діючи в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , електричний самокат марки «АОVO», чорного кольору. Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта товарознавчої експертизи №4287/24 від 09.09.2024 ринкова вартість, електричного самокату марки «АОVO», чорного кольору бувшого у використанні, у технічно справному стані ( з урахуванням зносу), станом на 28.08.2024, становила 9816,65 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у таємному викраденні чужого чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У ході досудового розслідування, 17.09.2024 відповідно до п.3 ч.1 ст. 276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраним піл час досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду предмета (відеозапису), постановою про визнання речовим доказом CD-R диском із відеозаписом, висновком товарознавчої експертизи, повідомленням про підозру, протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами вказаного кримінального провадження.

18.09.2024 слідча СВ ВП № 1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням , погодженим прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 , проте останній будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання у судове засідання не з`явився та про причини неявки слідчому, прокурору, слідчому судді не повідомив.

Підозрюваному ОСОБА_4 у відповідності до ст.179 КПК України було повідомлено про покладені на нього обов`язки та роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Відповідно до ст.139 КПК України, якщо підозрюваний, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного може бути застосований примусовий привід.

У відповідності до ст. 139 КПК України з метою забезпечення дієвості досягнення мети досудового розслідування вказаного кримінального провадження було заявлено клопотання щодо застосування приводу ОСОБА_4 для застосування щодо останнього більш суворого запобіжного заходу.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ,оголошену ОСОБА_4 , обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: це переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування вищевказаних ризиків, слід зазначити наступне, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнанні його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення.

На даний час кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії та у органу досудового розслідування є підстави вважати, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду, та можливе вчинення ним іншого кримінального правопорушення у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи що підозрюваний ОСОБА_4 не виконав, покладені на нього обов`язки при застосуванні раніше обраного запобіжного заходу та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_4 на стадії досудового слідства та судового розгляду, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених вище підстав, просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, пояснив, що немає постійного місця проживання, бомжує. Викрадено майно повернуто.

Захисник просив суд розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання встановлено, що 17.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.10.2024р. надано дозвіл на затримання останнього.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, є неодруженим та на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не має постійного місця праці та доходу, не має постійного місця проживання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що вьачається з оголошеного розшуку стосовно нього на досудовому слідстві.

Враховуючи особу підозрюваного, обґрунтованість його підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигля тримання під вартою.

З наведених вище мотивів слідча суддя констатує відсутність підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У клопотанні слідчий просить суд визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб.

За ч.4 ст.182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.Призначаючи заставу, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131,132,176,177,178,182,183,187,193,194,197,376 КПК України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и л а: :

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

У випадку внесення застави покласти на підозрювану наступні обов`язки:

- прибувати до ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний перебуває, зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, суду та прокурора;

- повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з часу винесення ухвали.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю роз`яснити у вчиненні якого злочину підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали і встановлених обов`язків 60 днів.

Копію ухвали негайно вручити учасникам процесу.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним з часу отримання копії ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1