Справа № 487/6615/24
Провадження № 1-кс/487/4306/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно при затриманні, а саме: бронежелет, футболка бірюзового кольору та каска, на яких містяться плями бурого кольору, які належать підозрюваному ОСОБА_5 із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2024, близько 19:00 год., на 7 км автодороги Т-1501 «Миколаїв Станіслав Херсон» поблизу с. Лимани Миколаївського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна подія у вигляді з`їзду з автодороги з подальшим зіткненням із деревом за участі автомобіля «Mercedes-Benz Vito 108 D» д.н.з. « НОМЕР_1 », під управлінням водія водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в ході якої загинув пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час здійснення вказаної слідчої дії в ході проведення особистого обшуку вилучено бронежелет, футболку бірюзового кольору та каска на яких містяться плями бурого кольору та мобільний телефон з чохлом синього кольору.

У клопотанні слідчий посилається на те, що зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій.

В судовому засіданні слідчий не був присутнім, прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2024, близько 19:00 год., на 7 км автодороги Т-1501 «Миколаїв Станіслав Херсон» поблизу с. Лимани Миколаївського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна подія у вигляді з`їзду з автодороги з подальшим зіткненням із деревом за участі автомобіля Mercedes-Benz Vito 108 D, д.н.з. НОМЕР_1 , під управлінням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в ході якої загинув пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримав тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 03.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.08.2024 року при особистому обшуку у затриманого ОСОБА_5 було виявлено бронежелет, футболка бірюзового кольору та каска, на яких містяться плями бурого кольору, а також мобільний телефон з чохлом синього кольору.

Вилучені в ході особистого обшуку у затриманого ОСОБА_5 бронежелет, футболка бірюзового кольору та каска, на яких містяться плями бурого кольору, визнанні у кримінальному провадженні речовими доказами.

04.08.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 286 КК України, а саме, у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що вилученні під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, підлягають подальшому огляду та експертному дослідженню.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Керуючись ст.ст. 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно при затриманні ОСОБА_5 , а саме: бронежелет, футболка бірюзового кольору та каска, на яких містяться плями бурого кольору, які належать підозрюваному ОСОБА_5 із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1