Справа № 485/1473/24
Провадження № 1-кп/485/147/24
УХВАЛА

іменем України

21 листопада 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000193 від 01 лютого 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницькоої області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водія кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "матрос", раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001647 08 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчі судові засідання 15 липня 2024 року, 31 липня, 29 серпня 2024 року, 18 вересня 2024 року, 17 жовтня 2024 року та 21 листопада 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 не з"являвся, примусовим приводом доставлений не був оскільки за останнім відомим місцем проживання відсутній, місце його перебування працівниками поліції Відділення поліції № 2 (м. Шаргород) Жмеринського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не встановлено. Направлені на адресу проживання обвинуваченого судові повістки повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно довідок про доставку повідомлення в додаток "Вайбер", обвинувачений ОСОБА_4 отримував повідомлення про виклики його в судові засідання на номер телефону НОМЕР_2 . Про день, час та місце розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 також повідомлявся шляхом розміщення повідомлення про призначення справи до розгляду на сайті суду в розділі "Список справ, призначених до розгляду".

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Снігурівського районного суду Миколаївської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від явки до суду та неможливістю виконання ухвал про здійснення приводу прокурором заявлено клопотання щодо оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у розшук та зупинення судового провадження до розшуку останнього.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання прокурора, суд приходить до такого.

Відповідно до частини першої статті 188 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини другої статті 188 Кримінального процесуального кодексу України, це клопотання може бути подане, зокрема, після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно з частиною четвертою статті 189 Кримінального процесуального кодексу України, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту пункту 4 частини першої статті 190 Кримінального процесуального кодексу України у разі надання дозволу на затримання з метою приводу ухвала суду повинна містити посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини наголосив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, пункт 175).

Тобто стандарт доказування "обґрунтована підозра" вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави суду уважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, 23 травня 2024 року був складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000193 внесеному 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, копію якого ОСОБА_4 отримав, що підтверджується розпискою про отримання копії обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 обізнаний про те, що стосовно нього здійснювалося досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, та про те, що обвинувальний акт був переданий до суду.

Згідно з матеріалами виконання приводів, обвинувачений ОСОБА_4 відсутній за місцем свого проживання, місце його перебування не встановлено.

З викладеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 в достатній мірі був проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності, а також розгляду обвинувального акту судом, однак, незважаючи на це, покинув місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого, прокурора чи/та суд.

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому тяжкому злочині, є достатні підтави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від суду.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Таким чином, суд приходить до висновку про існування передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 189 Кримінального процесуального кодексу України обставини, необхідної для задоволення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

Поряд з цим, вищенаведені обставини також дають достатні підстави прийти до висновку про існування передбаченого частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявності підстави, передбаченої частиною четвертою статті 189 Кримінального процесуального кодексу України, для надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 335 Кримінального процесуального кодексу України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не з`являється у судові засідання за судовими викликами, виконання ухвал суду про привід обвинуваченого виявилось неможливим за відсутності за місцем свого проживання, місце його перебування не відоме, враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження неможливий за відсутності обвинуваченого, з метою дотримання розумних строків здійснення судового розгляду у справі, суд уважає за необхідне оголосити у розшук обвинуваченого та зупинити судове провадження до його розшуку.

Поряд з цим, організацію виконання ухвали про розшук обвинуваченого ОСОБА_4 суд ввважає за необхідне доручити Першому оперативному відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві та контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника - прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 335 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до Снігурівського районного суду Миколаївської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницькоої області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати уповноважену службову особу, яка затримала обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі даної ухвали, негайно повідомити про це прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 ).

Зобов`язати уповноважену службову особу, яка затримала обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі даної ухвали, негайно вручити останньому копію зазначеної ухвали.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду, закінчення 6 місяців з дати постановлення ухвали, добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, відкликання ухвали прокурором.

Обвинуваченого ОСОБА_4 оголосити у розшук.

Організацію розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 доручити Першому оперативному відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника - прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 зупинити до розшуку останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1