10.10.2024

Справа № 642/5491/24
Провадження № 1-кп/642/643/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001072, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з професійно-технічною освітою, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, колишнього військовослужбовця, учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, що обіймав посаду номера обслуги 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання «молодший сержант», раніше в силу вимоги ст.89 КК України не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою ставитися до інших військовослужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, дотримуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативо, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї. Молодшого сержанта ОСОБА_5 , розвідника оператора 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду від 03.06.2024 наказом по о/с № 57 РС на номера обслуги 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 .

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 по мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , у червні 2024 року, точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , де діючи з прямим умислом, направленим на придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав ручну гранату М 67, яку став незаконно зберігати у невстановленому слідством місці.

Після цього, 27.06.2024 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, поклав ручну гранату М 67 до свого рюкзаку та на громадському транспорті прибув з м. Лиман, Донецької області до м. Харкова у особистих справах.

Протиправні дії, ОСОБА_5 пов`язані з носінням та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу були припинені на законних підставах співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, які зупинили останнього 27.06.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. біля будинку АДРЕСА_4 , для здійснення опитування з урахуванням існуючих у них достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 мав при собі предмети, обіг яких заборонено чи обмежено. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено опитування особи, як превентивний поліцейський захід.

В ході здійснення опитування ОСОБА_5 , останній повідомив співробітникам Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, що у нього є ручна граната, яка знаходиться у нього в кишені його штанів, у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі прибувший за викликом оператора «102» слідчий у складі СОГ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, 27.06.2024, у період часу з 18 год. 52 хв. по 19 год. 16 хв., під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , в присутності двох понятих, та за участю ОСОБА_5 , виявив та вилучив, надану останнім ручну гранату М 67, яка під час огляду з метою дотримання заходів безпеки була деактивована, тобто від корпусу гранати М 67 було від`єднано запал для ручних гранат.

Згідно проведеної судової вибухо - технічної експертизи № 5392 від 11.07.2024 виконаної експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» надані на дослідження об`єкти, які були вилучені у ОСОБА_5 є корпусом американської наступальної протипіхотної гранати М67 (M67 Fragmentation Hand Grenade) та піротехнічним запалом ручних гранат уповільненої дії М213. Корпус наданої на дослідження гранати (заряд вибухової речовини у міцному корпусі), споряджений наданим на дослідження запалом М213 (комплектуючим елементом ручних гранат М67, що належить до засобів підриву), складають гранату М67, яка за криміналістичною класифікацією належить до категорії бойових припасів військового призначення.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 по мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з мотивів реалізації особистих потреб з метою подальшого особистого вживання, 27.06.2024 через месенджер «Telegram» в інтернет магазині незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка була розфасована в 1 (один) полімерний пакет, який ОСОБА_5 поклав до кишені своїх штанів та почав таким чином незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Протиправні дії, ОСОБА_5 пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини, для особистого вживання були припинені на законних підставах співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, які зупинили останнього 27.06.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. біля будинку АДРЕСА_4 , для здійснення опитування з урахуванням існуючих у них достатніх підстав вважати, що він мав при собі предмети та речовини, обіг яких заборонено чи обмежено. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено опитування особи, як превентивний поліцейський захід.

В ході здійснення опитування ОСОБА_5 , останній повідомив співробітникам Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, що у нього є 1 (один) полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі прибувший за викликом оператора «102» слідчий у складі СОГ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, 27.06.2024, у період часу з 18 год. 52 хв. по 19 год. 16 хв., під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , в присутності двох понятих, та за участю ОСОБА_5 виявив та вилучив, наданий останнім 1 (один) полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС № СE-19/121-24/18414-НЗПРАП від 03.07.2024, надана на дослідження речовина, масою 1,9710 г містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 1,5477 г.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбала та зберігала, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 1,5477 г. у великих розмірах, обіг якої заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP віднесена до списку № 1 таблиці № ІІ, який затверджений вищевказаною постановою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні свою провину визнав повністю, щиро покаявся у скоєнні кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив, що дійсно перебуваючи за місцем несення служби в АДРЕСА_3 , знайшов ручну гранату АДРЕСА_5 , яку став зберігати. Після цього, поклав цю гранату до свого рюкзаку та приблизно 27.06.2024 на громадському транспорті прибув до м. Харкова у особистих справах.

В той же день він через месенджер «Telegram» в інтернет магазині придбав у невідомих йому осіб психотропну речовину PVP, яка була розфасована в один полімерний пакет, поклав до кишені своїх штанів та почав зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту. Після чого, в цей же день, біля 19.00 години, проходячи по АДРЕСА_4 , його зупинили працівники поліції та запитали, чи не має він при собі предметів, обіг яких заборонено чи обмежено на що він відповів, що у нього є ручна граната, та психотропна речовина, які в подальшому у нього були вилучені працівниками поліції в присутності двох понятих.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконне придбання та зберігання психотропних речовини у великих розмірах, без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом ІІ групи, має вогнепальне осколкове поранення правої руки з травматичною ампутацією правої кисті та вогнепальне осколкове поранення лівої кисті, з цього приводу перебував на стаціонарному лікуванні з 17.10.2024 по 20.02.2024, 20.02.2024 пройшов військово-лікарську комісію з метою придатності до військової служби, був визнаний обмежено придатним, позитивно характеризується за місцем служби, вдівець, утримує двох малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше в силу вимоги ст.89 КК України не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високий рівень небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, наявність інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Суд не бере до уваги надану центром пробації досудову доповідь, оскільки при її складанні належним чином не були враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, наявність у нього на вихованні двох малолітніх дітей, його позитивну характеристику за місцем служби, а також те, що він є учасником бойових дій, інвалід ІІ групи, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше в силу ст.89 КК України не судимий.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі та застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства, так як ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, має постійне місце реєстрації та проживання, є учасником бойових дій, інвалід ІІ групи, має поранення, позитивно характеризується за місцем служби, має на утриманні двох малолітніх дітей, також обвинувачений зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, враховуючи те, що будь-яких наслідків від злочинів не наступило, крім того, прямої (дійсної) шкоди внаслідок вчинення злочину завдано не було, відсутність обтяжуючих вину обставин.

Виходячи з обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд при призначенні йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України вирішив застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. ст.96-1, 96-2, 100 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Крім того, пунктом 3 частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Разом з тим, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений (останній раз 12.08.2024 року строком на 90 діб).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 року, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, суд вважає, що знищення вилученої у ОСОБА_5 гранати є недоцільним, а підлягає конфіскації у власність держави в особі Міністерства оборони України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі судової вибохо-технічної експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 5392 від 11.07.2024 в розмірі 11359 грн. 20 коп. та судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/18414-НЗПРАП від 03.07.2024 в розмірі 2650 грн. 48 коп., а всього в розмірі 14 009 грн. 68 коп., необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2, 100 КК України, вилучені речові докази, а саме: корпус ручної осколкової гранати «М-67», запал до ручної осколкової гранати «М-213», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - передати у власність держави в особі Міністерства оборони України.

Паперовий конверт з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (квитанція № 996 від 27.06.2024)- знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі судової вибохо-технічної експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 5392 від 11.07.2024 в розмірі 11359 грн. 20 коп. та судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/18414-НЗПРАП від 03.07.2024 в розмірі 2650 грн. 48 коп., а всього в розмірі 14 009 грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1