Справа № 442/6408/19
Провадження № 1-кс/442/964/2024
УХВАЛА

15 липня 2024 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.07.2023 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002077 від 10.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,-

з участю сторін:

скаржника: ОСОБА_3 , дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою в якій проситьскасувати постанову від 20.07.2023 року дізнавача сектору дізнання Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002077 від 10.10.2017р.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 20 липня 2023 року дізнавачем сектору дізнання Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 було винесено оскаржувану ним постанову у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі ч. 1 п.2 ст. 284 КПК України. Йому як потерпілому стало відомо про закриття кримінального провадження лише із отриманої відповіді від 17.05.2024 на його письмову заяву від 15.04.2024 в Дрогобицьку окружну прокуратуру, а саму постанову про закриття кримінального провадження № 0002077 від 10.10.2017 надіслану йому рекомендованим листом із повідомленням ним отримано безпосередньо в центральному відділенні поштового зв`язку міста Дрогобича 09.06.2024 року. Вважає оскаржувану ним постанову незаконною, постановлену таку в наслідок правової вакханалії і недотримання процесуальних строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002077 від 10.10.2017 з боку слідчого підрозділу Дрогобицького ВП. Зазначає, що поданими ним обґрунтованими скаргами на поспішні, без дослідження в повному обсязі усіх обставин даного провадження всі постанови працівників органу досудового розслідування, а саме слідчого підрозділу органу Національної поліції - Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області були скасовані, і дана постанова теж підлягає скасуванню. Жодне його клопотання, які подані в орган досудового розслідування - слідчим підрозділом Дрогобицького ВП і тим більше органом, що принаймні повинен здійснювати процесуальне керівництво на що уповноважений державою Дрогобицькою прокуратурою не прийняті до уваги.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 повність підтримав вимоги своєї скарги з підстав викладених в ній, додатково пояснив, що досудове розслідування проводилось поверхнево, працівниками поліції порушенні всі строки досудового розслідування. Відзначив, що на даний час йому грошова заборгованість погашена, однак із спливом тривалого часу досудового розслідування йому спричинено шкоду, і хто повинен йому її відшкодувати йому невідомо. Просив скаргу задоволити.

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення поданої скарги, та надала слідчому судді відповідні пояснення, що будь-яких ознак злочину при проведенні досудового розслідування нею не виявлено, скаржник під час проведення досудового розслідування до неї з будь-якими клопотаннями не звертався, грошові кошти, які заборгувало підприємство скаржнику перед ним погашено.Просила суд залишити оскаржувану постанову без змін, а подану скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 яка просила відмовити у задоволенні скарги з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, закон чітко покладає обов`язок заінтересованої сторони у разі пропуску строку на оскарження дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора заявляти клопотання про поновлення процесуального строку та надавати докази поважності його пропуску.

Під час розгляду даної справи слідчим суддею встановлено, що оскаржувану постанову скаржник ОСОБА_3 отримав 08.06.2024, при цьому, будь-яких документальних підтверджень про вручення скаржнику копії цієї постанови в інший термін, слідчому судді не надано.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 який подав дану скаргу не пропустив строк на її подання до суду.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавачздійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002077 від 10.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Постановою дізнавача СД Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.07.2023 кримінальне провадження №0002077 від 10.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі ч.1 п.2. ст. 284 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області поступило звернення ОСОБА_3 щодо неправомірний дій товариства з обмеженої відповідальності «Універсальна бурова техніка». Відомості про вказаний факт слідчим відділом Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002077 від 10.10.2017 та в кримінальному провадженні визначено попередню правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 172 КК України.

Допитаний в межах кримінального провадження ОСОБА_3 , який повідомив, що 20.03.2017 він був звільнений із підприємства ТзОВ «Універсальна бурова техніка» по ст. 40 пункту 1 Кодексу законів про працю «ліквідація підприємства,- скорочення чисельності працівників підприємства» і з цього часу ТзОВ «Універсальна бурова техніка» перед ним має заборгованість по виплаті заробітної плати за березень 2017 року у сумі 3335, 01 грн., компенсації за невикористану відпустку 6432,64 грн., вихідної допомоги при скороченні 4378,88 грн., тобто загальна сума заборгованість становить 14146,53 грн. 26.05.2017 року він подав позовну заяву у Дрогобицький міськрайонний суд до ТзОВ «Універсальна бурова техніка» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 12.06.2018 було вирішено стягнути з ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на його користь невиплачену заробітну плату. 22.06.2017 року ТзОВ «Універсальна бурова техніка» подала заяву до Господарського суду Львівської області про порушення справи про банкрутство і постановою Господарського суду Львівської області від 10.07.2017 було вирішено ТзОВ «Універсальна бурова техніка» визнати банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру. 23.10.2018 ним було подано у ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2018 року про стягнення з ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на його користь невиплачену заробітну плату, однак ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відмовив у відкритті виконавчого провадженні у зв`язку із ліквідацією ТзОВ «Універсальна бурова техніка». Як додав останній, що на даний час продовжується слухання судових засідань по цивільній справі №914/1257/17 починаючи з 10.07.2017 по сьогодні у Господарському суді Львівської області за заявою ТзОВ «Універсальна бурова техніка» за його участі по ліквідаційні процедурі ТзОВ «Універсальна бурова техніка».

Як зазначив ОСОБА_3 , що 04.01.2023 ТзОВ «Універсальна бурова техніка» виплатила йому частину заборгованості по заробітній платі у сумі 7940,00 грн.

Під час проведення досудового розслідування дізнавачем встановлено, що згідно інформації міністерства юстиції України юридична особа «Універсальна Бурова техніка» з ідентифікаційним кодом юридичної особи НОМЕР_1 перебуває на стадії ліквідації за судовим рішенням про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно ст. 172 КК України грубе порушення законодавства про працю полягає незаконному звільненні працівника з роботи з особистих мотивів, а також інше грубе порушення законодавства про працю. Об`єктом злочину є трудові права людини, які включають право на працю, право на гарантовану заробітну плату, право на відпочинок. Потерпілим від цього злочину у формі незаконного звільнення працівника з роботи закон визнає працівника. Працівник - це особи, на яких поширюється законодавство України про працю і які є відповідною стороною трудових правовідносин, у т. ч. державні службовці, фізичні особи, які уклали трудові договори з громадянами, особи, які проходять альтернативну (невійськову) службу. Підставою виникнення таких відносин можуть бути: трудовий договір (як письмовий, так і усний), членство у кооперативах та їх об`єднаннях, колективних сільськогосподарських підприємствах, селянських (фермерських) господарствах, підприємствах з іноземними інвестиціями. До працівників слід відносити також іноземців, які відповідно до чинного українського законодавства оформлені на роботу і працюють на підприємствах, в установах і організаціях на території України, і громадян України, які працюють за її межами (слід враховувати, що трудові відносини цих осіб регулюються законодавством сторони працевлаштування та міжнародними договорами України). З об`єктивної сторони цей злочин може проявитися у діях або бездіяльності у формі: 1) незаконного звільнення працівника з роботи; 2) іншого грубого порушення законодавства про працю. Звільнення з роботи працівника має визнаватися незаконним, якщо воно здійснене без законних підстав для цього або з порушенням встановленого порядку звільнення, визначеного законом. Такі законні підстави можуть бути загальними або спеціальними. Останні обумовлюються видом трудового договору (строковий, позастроковий тощо), категорією працівників (керівники, працівники, які обслуговують кошти або товарні цінності, працівники, які виконують виховні функції, молоді спеціалісти тощо) та іншими обставинами. Незаконне звільнення працівника з роботи завжди є грубим порушенням законодавства про працю. Під іншим грубим порушенням законодавства про працю слід розуміти будь-яке інше, крім незаконного звільнення працівника з роботи, порушення законодавства про працю, яке істотним чином порушило чи могло порушити право громадянина на працю. Це може бути: не видання наказу про звільнення та/або невидача трудової книжки особі, яка хоче звільнитися з роботи в установленому законом порядку; незаконне переведення на іншу роботу чи істотна зміна умов праці; ненадання щорічної чи додаткової відпустки або систематичне ненадання вихідних днів або перерви для відпочинку і харчування; незаконне притягнення працівника до матеріальної відповідальності; порушення порядку розгляду трудових спорів тощо.

ОСОБА_5 20.01.2017 був персонально повідомлений про майбутнє звільнення з підприємства ТзОВ «Універсальна бурова техніка»із займаної посади, та в подальшому 20.03.2017 р. був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (наказ №44к від 20.03.2017 р). №44к від 20.03.2017 р).

Крім цього, в межах кримінального провадження встановлено, що 23.10.2018 ОСОБА_3 у Дрогобицький міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області було подано виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2018 про стягнення з ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на його користь невиплачену заробітну плату, однак у відкритті виконавчого провадження йому відмовлено повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25.10.2018 державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області на підставі п.3 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ повертається стягувачу органом ДВС без прийняття до виконання якщо боржника визнано банкрутом. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2017 року у справі №914/1257/17 юридична особа ТзОВ «Універсальна бурова техніка», код ЄДРПОУ-37349178 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Вищого Господарського суду України. Таким чином виконавчий лист №442/4003/17 від 18.10.2018 про стягнення з ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на користь ОСОБА_3 заборгованості по зарплаті підлягає поверненню стягувачеві без прийняття його до виконання.

Враховуючи те, що ТзОВ «Універсальна бурова техніка» у порядку Господарського кодексу України визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а також ОСОБА_3 в першу чергу пропорційно виплачувалась заробітна плата, що виключає склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України в діях посадових осіб ТзОВ «Універсальна бурова техніка».

Окрім цього, як вбачається з оспорюваної постанови дізнавача від 20.07.2023 про закриття кримінального провадження, останньою проведено всі необхідні слідчі дії, детальний опис про які наведено в постанові про закриття кримінального провадження та за результатами яких дізнавач дійшла висновку про відсутність у діях посадових осіб ТзОВ «Універсальна бурова техніка» складу кримінального правопорушення на підставі ч.1 п.2.ст. 284 КПК України.

Дослідивши постанову дізнавача, а також надані матеріали кримінального провадження, встановлено, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дізнавачем вжито всіх заходів для забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також відповідно до вимог ст. 9 КПК України, досліджено всі обставини кримінального провадження. Дізнавачем в постанові від 20.07.2023 здійснено аналіз кожної слідчої дії, проведеної під час досудового розслідування, інформації та документів, отриманих в ході досудового розслідування. Також зазначені посилання на встановлені фактичні обставини. Надано повну та об`єктивну оцінку встановленим обставинам у кримінальному провадженні.

Також дізнавачем здійснена належна правова оцінка щодо відсутності складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування.

З вищенаведеного вбачається, що дізнавач ОСОБА_4 обґрунтовано дійшла висновку про відсутність у даній події ознак складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 172 КК України,не обмежившись лише переліченням певних доказів, з належним аналізом цих доказів.

Посилання скаржника ОСОБА_3 на неповноту дослідження слідчим фактичних обставин, з яким пов`язує вчинення кримінального правопорушення, що, на його думку, мало місце, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що фактичні обставини були встановлені дізнавачем в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 20.07.2023 є достатньо обґрунтованою, винесеною після всебічно проведеної перевірки по даному кримінальному провадженню здобутими доказами, виконано всі слідчі дії, необхідні для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначені ст. 2 КПК України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 18.07.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_6