Справа № 535/711/24
Провадження № 1-кп/535/241/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

в режимі відеоконференції з власних технічних засобів поза межами приміщення суду

потерпілої ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 04.08.2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе, Республіка Таджикистан, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні 1 малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

УСТАНОВИВ:

24.06.2019 року рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 зобов?язаний сплачувати на користь колишньої дружини ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2019 року і до його повноліття. 24.06.2019 Зіньківським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 530/400/19.

Відповідно ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 12.06.2020 старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_7 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої разом з викликом були направлені сторонам (боржнику та стягувачу), боржнику для ознайомлення та виконання.

ОСОБА_5 протягом всього часу перебування виконавчого листа на виконанні аліменти сплачувалися частково та починаючи з червня 2023 року сплати припинилися взагалі, внаслідок чого склалась заборгованість несплачених аліментів, яка станом на 01.08.2024 становить 54499,21 грн.

ОСОБА_5 з того часу неодноразово викликався до Котелевського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для роз?яснень щодо невиконання ним судового рішення, а також попереджався про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

Так ОСОБА_5 з червня 2023 року на протязі всього періоду до цього часу систематично у відповідності до усної домовленості між ним та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надавав останнім послуги по виконанню господарських робіт, отримуючи від кожного окремо дохід за їх виконання в твердій грошовій сумі від 2500 до 3000 грн. щомісячно.

Однак ОСОБА_5 достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам, зазначеним у рішенні суду, умисно, систематично, починаючи з червня 2023 року по теперішній час, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , злісно ухилився від сплати аліментів на утримання сина Назара, добровільно кошти на утримання сина не виплачував, заходи для погашення заборгованості, що утворилась, не проводив.

Поряд з цим, будучи працездатним, не звернувся до органів Державної служби зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчинив дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період часу з 01.05.2023 по 01.08.2024 в розмірі 54 499, 21 грн., що сукупно складає суму виплат більше як за чотирнадцять місяців відповідних платежів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

23.08.2024 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, готовий систематично відшкодувати збитки, потерпіла будь-яких моральних претензій не має. Обвинувачений та потерпіла визначили міру покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.164 КК України у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, за її ініціативи, вона примирилася із обвинуваченим ОСОБА_5 , не має до нього моральних претензій, наслідки укладення угоди зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Зазначене кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч.1 ст.164 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов по справі відсутні.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 469, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 23 серпня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 04.08.2024 року за ч.1 ст.164 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Згідно з ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Котелевський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілою, її представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1