Справа № 645/5600/24
Провадження № 1-кс/645/1509/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001003 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-1 КК України,

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просив суд: накласти арешт на речові докази, які 15.10.2024 були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Samsung Duos», який поміщено до сейф пакету № ICR0010418, мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф пакету № ICR0010414, накопичувач «Сеагейт», який поміщено до сейф пакету № ICR0010415, флеш накопичувач «Kingston 64GB», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010416, флеш накопичувач «Apacer», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010417, ноутбук «Lenovo Ideapad Z510», який поміщено до сейф пакету № QYH0021024. Також просив визначити місцем зберігання кімнату зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 12.07.2024 надійшло повідомлення від Управління Служби безпеки України в Харківській області про те, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на своєму особистому акаунті в соціальній мережі "Фейсбук" у період часу з 2021 року по 2023 рік розміщував та поширював зображення, що містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, а також пропаганду комуністичного тоталітарного режиму.

За даним фактом СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001003 від 12.07.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

03.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_5 Фрунзенського районного суду м. Харкова слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та лейтенанту поліції ОСОБА_8 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

15.10.2024 у період часу з 07 год. 05 хв. по 09 год. 23. хв. слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «Samsung Duos», який поміщено до сейф пакету № ICR0010418, мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф пакету № ICR0010414, накопичувач «Сеагейт», який поміщено до сейф пакету № ICR0010415, флеш накопичувач «Kingston 64GB», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010416, флеш накопичувач «Apacer», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010417, ноутбук «Lenovo Ideapad Z510», який поміщено до сейф пакету № QYH0021024.

Згідно постанови слідчого від 15.10.2024, вищевказані предмети визнано речовими доказами.

Підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення.

Метою накладення арешту у даному випадку є забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

15.10.2024 р. до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене у ході проведення обшуку 15.10.2024 р.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001003 від 12.07.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

15.10.2024 у період часу з 07 год. 05 хв. по 09 год. 23. хв. на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 р. слідчим проведено обшук житла за місцем мешкання ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_4 та двох понятих. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне:

-мобільний телефон ТМ «Samsung Duos», який поміщено до сейф пакету № ICR0010418,

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф пакету № ICR0010414,

- накопичувач «Сеагейт», який поміщено до сейф пакету № ICR0010415,

-флеш накопичувач «Kingston 64GB», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010416,

- флеш накопичувач «Apacer», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010417,

-ноутбук «Lenovo Ideapad Z510», який поміщено до сейф пакету № QYH0021024.

Пропозицій та зауважень не надходило, клопотання та доповнення відсутні.

Один примірник протоколу обшуку був отриманий ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис у зазначеному протоколі.

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 15.10.2024 р. вищевказані предмети визнані речовими доказами по справі.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що вилучені під час огляду місця події за вищевказаною адресою речі є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час обшуку.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001003 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, які 15.10.2024 були вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон ТМ «Samsung Duos», який поміщено до сейф пакету № ICR0010418,

-мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф пакету № ICR0010414,

-накопичувач «Сеагейт», який поміщено до сейф пакету № ICR0010415,

-флеш накопичувач «Kingston 64GB», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010416,

-флеш накопичувач «Apacer», який було поміщено до сейф пакету № ICR0010417,

- ноутбук «Lenovo Ideapad Z510», який поміщено до сейф пакету № QYH0021024.

Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області (м.Харків, вул. В. Вакуленка 1/32).

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 16.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1