Код суду 233 Справа № 233/4384/24
Вирок
Іменем України
13 вересня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Сушня, Раславльського району, Смоленської області, РФ, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, є особою з інвалідністю ІІІ грури за загальним захворюванням, не одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався строком на 30 та 90 діб, а останній раз Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3684-IX від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 11 серпня 2024 року).
24 червня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці сторожем КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради», разом з іншим сторожем ОСОБА_6 , на території міського парку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради», а саме бронзового барельєфу від обеліску загиблих воїнів, який було попередньо демонтовано, та який зберігався біля господарської споруди на території вказаного парку.
Усвідомлюючи, що самотужки здійснити крадіжку бронзового барельєфу ОСОБА_5 не в змозі, про свій злочинний намір повідомив своєму напарнику - сторожу ОСОБА_6 , та запропонував останньому разом вчинити крадіжку чужого майна, на що останній погодився, тим самим ОСОБА_5 з ОСОБА_6 вступили між собою в злочинну змову.
У той же день, приблизно о 18 годині 30 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, для полегшення вчинення крадіжки, ОСОБА_6 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , пришукав кутову шліфувальну машинку марки «Зенит», модель «ЗУШ-180/1800, за допомогою якої ОСОБА_5 розпилив вказаний бронзовий барельєф на дві частини. Після чого, ОСОБА_5 для полегшення реалізації спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 та, не повідомивши останньому про їх злочинний намір таємного викрадання майна КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради», попросив допомоги погрузити бронзовий барельєф до автомобіля, на що останній погодився та прибув до міського парку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
24 червня 2024 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , та ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, викрали бронзовий барельєф вагою 240 кг вартістю 35 599 гривень 20 копійок, який належить КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради», та з допомогою ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинний умисел останніх, завантажили його до багажнику автомобілю «Оpel Record» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та останній не був обізнаний в їх злочинних діях, та яким користувався ОСОБА_6 , після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим завдали матеріальний збиток зазначеному підприємству на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_7 13 вересня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Представник потерпілого ОСОБА_4 надала згоду на її укладення.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, у судовому провадженні;
щиро каятись та надати правдиві показання у судовому засіданні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 13 вересня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Представник потерпілого ОСОБА_4 надала згоду на її укладення.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, у судовому провадженні; щиро каятись та надати правдиві показання у судовому засіданні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.
Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджене в угодах покарання.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити.
Представник потерпілого зазначила, що надала згоду на укладення угоди добровільно, просила звернути кошти від продажу пам`ятника на користь КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради».
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваних про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченими, за участю захисника, 13 вересня 2024 року угоди відповідають вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладені угоди про визнання винуватості від 13 вересня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченим покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Судом враховано, що ОСОБА_5 , критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, є особою з інвалідністю ІІІ групи, за місцем проживаннята роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Судом враховано, що ОСОБА_6 , критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт на майно накладений ухвалами слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року підлягає скасуванню.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню судовим експертом ОСОБА_10 проведено судову товарознавчу експертизу № 2415.
Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Аналізуючи вказану норму права, доходжу висновку, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно ст. 124 КПК України, стягуються на корись потерпілої особи та/або на користь держави.
Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_10 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Разом з цим з інформації яка міститься в картці атестованого судового експерта вбачається, що ОСОБА_10 не є фахівцем державної спеціалізованої установи.
За таких обставин стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь судового експерта ОСОБА_10 вартості експертизи яка проведена не працівником державної спеціалізованої установи, не передбачено чинним законодавством.
Запобіжний захід у кримінальному провадженню не обирався і на даний час немає підстав для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Скасувати арешт накладений ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 01 липня 2024 року, а саме на: грошові кошти 15 000 (п`ятнадцять тисяч) купюрами по 500 грн. поміщені до сейф-пакету PSP 1419143, грошові кошти 18 000 (вісімнадцять тисяч) купюрами по 500 грн. поміщені до сейф-пакету PSP 1419145, кутову шліфувальну машинку з маркуванням «ЗЕНИТ», модель ЗУШ-180/1800 які належать ОСОБА_6 .
- кутову шліфувальну машинку з маркуванням «ЗЕНИТ» модель ЗУШ-180/1800 поміщену на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 125 від 19.07.2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих)стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 403, порядковий номер 125 повернути ОСОБА_6 за належністю;
-DVD диск з записами з камери відео спостереження, розташованих у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Автомобіль OPEL рекорд номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 повернути власнику.
Бронзовий барельєф від обеліску загиблих воїнів, який було попередньо демонтовано переданий під розписку представнику потерпілого залишити за належністю КП «Об`єднання парків і Кінотеатрів Костянтинівської міської ради».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: