Справа 688/5013/24
№ 1-кп/688/322/24
Вирок

Іменем України

01 листопада 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000976 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Медведівка Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

У першій декаді 2020 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , отримав від цивільного чоловіка своєї матері ОСОБА_4 , який разом з ним проживав за вказаною адресою, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я останнього для виплати пенсії, з метою зняття з неї готівкових коштів та подальшої передачі останньому, оскільки той, в зв`язку з похилим віком, не вміє нею користуватися, яку став зберігати в себе.

В подальшому, у зв`язку з виниклими неприязними відносинами, наприкінці третьої декади березня 2024 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 залишив місце проживання по АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_4 , являється матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - офіційним документом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк), держателя цього спеціального платіжного засобу та ініціювати переказ з його рахунку коштів, тобто електронним платіжним документом, що призначений для виконання фінансових операцій в різних банківських та торгових установах, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, на вимогу потерпілого ОСОБА_4 відмовився її повертати, а привласнив для подальшого зняття за її допомогою готівкових коштів через банківські термінали, оскільки достовірно знав ПІН-код доступу до її рахунку.

Привласнивши банківську картку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 23.04.2024 року передав її для ОСОБА_6 , надавши ПІН-код доступу до рахунку, попросив останнього зняти з неї готівкові кошти, що той і зробив, знявши о 09 год 04 хв 23.04.2024 року через банківський термінал, який розташований по АДРЕСА_2 , готівкові кошти в сумі 2300 грн, які в подальшому передав для ОСОБА_5 , а той використав їх на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Відомості про укладену угоду

25.10.2024 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України в підготовчому судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував, пояснив, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України, йому відомі особливості апеляційного оскарження.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується, як такий на якого скарг чи зауважень від сусідів не надходило, не знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, в органі пробації на обліку не перебуває, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно положень ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданих збитків

Обставинами, що обтяжують покарання згідно положень ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним, достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

З огляду на призначене покарання, підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про примирення, укладену 25 жовтня 2024 року між ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 синього кольору, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7