Справа № 366/1645/23
Провадження № 1-кс/366/66/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 с-ще. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща. Іванків подання Вишгородського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, про приведення судового рішення у відповідність у зв`язку набранням чинності Закону України № 3886-ІХ відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Вишгородського РВ № філії ДУ «Центр пробації» звернувся в суд з поданням, у якому просив привести у відповідність із законом вирок Іванківського районного суду від 17.11.2023, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України.

Подання мотивоване тим, що згідно зі згаданим вироком, ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна на суму 568 грн.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни в ст. 51 КУпАП.

В редакції цього Закону, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо розмір викраденого майна не перевищує 0,5 нмдг., а відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо сума викраденого майна становить розмір від 0,5 до 2 нмдг.

З огляду на викладене, орган з питань пробації вважає, що вступ в силу Закону № 3886-ІХ з 09.08.2024 з урахуванням положень ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України свідчить про те, що діяння, вчиненні ОСОБА_5 становлять адміністративне а не кримінальне правопорушення, тому вирок суду слід привести у відповідність до нового законодавства.

Представник органу з питань пробації підтримала подання з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Прокурор також підтримав подання.

Засуджений у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, а також те, що вирішення подання з урахуванням наведених в ньому доводів може поліпшити становище засудженого, суд приходить до висновку про розгляд подання органу з питань пробації за відсутності засудженого.

Дослідивши подання, додані до нього матеріали та вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до таких висновків.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2023 у справі № 366/1645/23 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України йому визначене остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 3 роки, з покладеннями обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_5 , 28.01.2023 шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку грошових коштів у розмірі 568 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до такого.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ) відповідно до положень якого кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ.

Питання про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX вже було предметом розгляду ОП ККС ВС у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

У цій постанові Верховний Суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на зазначені норми законодавства та висновки ОП ККС ВС у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, суд приходить до висновку, що положення Закону № 3886-ІХ застосовуються до осіб, які вчинили діяння, що на час їх вчинення мали ознаки кримінального правопорушення, однак внаслідок набрання чинності Законом № 3886-ІХ підпадають під ознаки адміністративного правопорушення незалежно від того, відбувають такі особи покарання чи вже його відбули, але за умови, що такі особи мають судимість.

ОСОБА_5 ще відбуває покарання за вироком від 17.11.2023 та засуджений за вчинення крадіжки шляхом вільного доступу на суму 568 грн., яку він вчинив у 2023 році.

Відповідно до п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги :

у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня становив 2684 гривні.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

З огляду на викладене, оскільки станом на час вчинення крадіжки сума викраденого майна не перевищувала 2 НМДГ, до цього діяння підлягають застосуванню положення ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, оскільки за діяння, що вчинені ОСОБА_5 положеннями Закону № 3886-ІХ усунена кримінальна караність, він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, тому, подання органу з питань пробації підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 5, 74 КК України, керуючись ст. 370-372, 392, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2023 у справі № 366/1645/23 у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1