№ 235/2969/24
№ 1-кп/207/417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачуваної ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000689 від 06.03.2024 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Красноармійськ Донецької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, має на утриманні 2 малолітніх дітей, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

26.09.2024 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.11.2024.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, без визначення розміру застави.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що при вирішенні питання про наявність підстав для обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченій за інкриміновані кримінальні правопорушення, а також наявність ризиків визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати відносно неї альтернативний запобіжний захід у вигляді застави або цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 підтримав її клопотання.

Заслухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обставин існування ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує характер інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, яке свідчить про підвищену суспільну небезпеку. Отже існує ризик, що обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупований території або в рф. Вказаній обставині також сприяє той факт, що обвинувачена мешкала в м.Покровськ Донецької області, яке розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поруч з яким триває активна фаза бойових дій країни агресора, спрямовані на окупацію вказаного населеного пункту.

Крім того, наявний ризик, що обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_7 до країни агресора - рф.

Також наявний ризик, що полягає у незаконному впливі на свідків, експертів, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, суд вважає , що обвинувачена, перебуваючи на волі, маючи доступ до мережі Інтернет та мобільних додатків, з високою ймовірністю може вчинити або ж продовжити вчиняти аналогічні дії задля підтримання країни агресора у безпрецедентній воєнній агресії, спрямованій на повалення конституційного ладу України, захвату та знищення як територій України, так і її населення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд доходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 60 днів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу у виді застави або цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177,178,183, 184, 199, 314, 315, 370-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000689 від 06.03.2024 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, до 10.01.2025, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави або цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3