Номер провадження 1-кп/754/1178/24
Вирок

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002356 від 11.09.2024за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, вдови, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, за цивільно-правової угодою здійснює роботу кравчині у ательє «Лія», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2024 приблизно о 13:30год, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою загибелі тварини, з мотивів жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті правила поведінки з тваринами, в порушення ч.3 ст.18 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в кімнаті вказаної квартири, шляхом вжиття активних дій, взяла однією рукою за шкіру домашнього кота на прізвисько « ОСОБА_4 », який належить до хребетних тварин, та викинула його у вікно спричинивши падіння з висоти та тверду поверхню, тим самим спричинивши тілесні ушкодження які є тяжкими та небезпечними для життя, а саме: у вигляді розриву печінки, що спричинило летальну крововтрату, яке має прямий зв`язок із загибеллю тварини та слугувало її початковою причиною.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро покаялась. Суду показала, що того дня 10.09.2024 із сусідкою вжила спиртного та відпочивала дома. В обіденній час, її онука почала сваритися з приводу неналежного догляду за котом. Будучи обуреною таким ставленням до домашнього улюбленця, жбурнула його у відчинене вікно. Усвідомивши можливі наслідки, побігла на вулицю за котом, де вже зібрався натовп та повідомили до спеціальних служб. Зазначає, що з часу заведення на протязі вісімнадцяті років доглядала за котом, та щиро сумує через його загибель, внаслідок своїх імпульсивних дій.

Покази ОСОБА_3 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, яке призвело до загибелі тварини, вчинене активним способом.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, те що раніше не судима, також суд враховує той факт на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її майновий стан, стан здоров`я та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За викладених обставин, суд вважає що відповідно до вимог статті 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 , щиро розкаялась та правдиво розповіла про обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем проживання, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Суд також покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: оптичний DVD-R диск із відеозаписами з боді-камер працівників поліції УПП у м. Києві за 10.09.2024 зберігати в матеріалах кримінального провадження, які перебувають у розпорядженні прокурора.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1