Справа № 645/6184/24
Провадження № 1-кп/645/535/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у м. Харкова в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за №0000395 від 24 вересня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дворічна, Куп`янського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, інвалід 3-ї групи, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючий: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий:

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов?язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до списку № 1 таблиці № II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, «Метадон» є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено без мети збуту, за наступних обставин.

Так, 24.09.2024, приблизно о 10 годині ранку, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 ,проходячи по власних справах за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, поблизу буд. 17 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичногозасобу, обіг якого обмежено без мети збуту, де біля бардюру побачив дві пігулки білого кольору достовірно розуміючи, що даний засіб є наркотичним, оскільки ОСОБА_3 періодично вживає наркотичні речовини, візуально оглянувши його підібрав даний засіб, таким чином почав зберігати наркотичний засіб, після чого стиснувши його у руці прослідував з даною речовиною до свого місця мешкання з метою подальшого власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням наркотичногозасобу, обіг якого обмежено - "Метадон" без мети збуту були припинені працівниками поліції, якими 24.09.2024 у період часу з 10 год. 45 хв. до 10 год. 47 хв. під час огляду місця події поблизу будинку № 7, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Рибалка , буд. 7 у ОСОБА_3 в присутності понятих було виявлено та вилучено дві пігулки білого кольору у сухому твердому стані масою: 1,0110 г., що згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-24/28736-НЗПРАП від 02.10.2024 містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону, в перерахунку на масу таблеток, склала 0,0484 г.

Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - "Метадон" згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений (Вимога ГУНП в Харківській області та м. Київ від 02.10.2024 року, вирок Борівського районного суду Харківської області від 06.12.2018 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у справі №618//1132/18), є інвалідом ІІІ групи (посвідчення №276119), є внутрішньо-переміщеною особою (довідка №6334- від 25.04.2023 року) як вбачається з повідомлення КНП ХОР « Обласна клінічна наркологічна лікарня » від 03.10.2024 року №10195 ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 09.10.2024 року № 01-21/12583 ОСОБА_3 за амбулаторною медичною допомогою до закладу не звертався, під наглядом у лікаря - психіатра не перебуває..

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, дані про його особу, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.

У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року і шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_3 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати: за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 02.10.2024 № СЕ-19/121-24/28736-НЗПРАП грошові витрати на проведення якої становлять 2387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок)

Речовий доказ - один полімерний пакет 3659021 в якому згідно висновку експерта від 02.10.2024 № СЕ-19/121-24/28736-НЗПРАП надані на дослідження дві таблетки масою 1,0110 г містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону, в перерахунку на масу таблеток, склала 0,0484 г. який знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Речовий доказ - DVD - R диск білого кольору, на якому знаходиться фрагмент відеозапису "S4580001.MP4" з відеокамери Panasonic за 24.09.2024 рік, загальним часом 03:26, об`ємом 207,7 МБ, який було зафіксовано за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, поблизу буд. 7 ., який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили- залишити там зберігати.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя