Провадження № 11-кп/824/3083/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесеного до ЄРДР № 0000329 від 04.06.2022 за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року по обвинуваченню,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коцюбинське Київської області, громадянина України, працюючого фізичною особою - підприємцем, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вирокуСвятошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки.

Зобов`язано ОСОБА_7 згідно зі ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду 03.06.2022 року, приблизно о 08 год. 27 хв., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Combo», р.н. НОМЕР_1 , рухався у четвертій (крайній лівій) смузі проїзної частини просп. Палладіна в м. Києві зі сторони бул. Вернадського в напрямку вул. Робітничої, зі швидкістю 74.64 км/год +/- 3.11 км/год, порушив вимоги п. 4.7, підпунктів «а» та «г» п. 4.14, п. 1.5, п. 1.7, підпункту «б» п. 2.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України. В цей час з порушенням вимог п. 4.7, підпунктів "а" та "г" п. 4.14 Правил дорожнього руху України, рухаючись в темпі кроку, проїзну частину просп. Палладіна у м. Києві перетинала пішохід ОСОБА_9 , наближаючись справа до смуги руху автомобіля марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом в порушення віщезазначених ПДР проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, і в момент виникнення небезпеки для руху, а саме появи в полі зору пішохода ОСОБА_9 , хоча і вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, але внаслідок перевищення максимально дозволеної швидкості руху май же на 20 км. на годину, не зміг зупинити керований ним автомобіль до лінії руху пішохода, внаслідок чого навпроти буд. АДРЕСА_2 скоїв наїзд на останню. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 год. 50 хв. від спричинених тілесних ушкоджень померла у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17».

Не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію дій останнього, прокурор просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитом строком на 3 роки, з позбавленням керування транспортним засобом.

На думку прокурора, суд, у порушення вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, жодним чином не вмотивував своє рішення не призначати додаткове покарання обвинуваченому.

Апелянт вказує на те, що Святошинський районний суд міста Києва, ухвалюючи незаконне рішення не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, залишив за межами своєї уваги характер допущеного винним порушення Правил дорожнього руху України, не взяв до уваги наслідки у виді смерті потерпілого. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення законодавчих приписів обвинуваченим через неуважність, значного перевищення швидкості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, в частині позбавлення права керувати транспортним засобом пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляції прокурора не заперечуються.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається зі змісту вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, зокрема врахував фактичні обставини справи, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність таких, що обтяжують, і дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 2 роки.

Прохаючи про призначення ОСОБА_7 більшого за розміром покарання у виді позбавлення волі та більшого за розміром іспитового строку при звільненні від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, прокурор в апеляційній скарзі не навів доводів для ухвалення такого рішення, а колегія суддів, вважаючи рішення суду в частині визначення розміру покарання та тривалості іспитового строку, не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора в цій частині.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо скасування даного вироку в частині не призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме щире каяття у скоєному, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, одружений, має сім`ю, вагітну жінку, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав добровільне повне відшкодування потерпілому ОСОБА_10 завданої матеріальної та моральної шкоди; обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання, на думку колегії суддів, підлягають врахуванню всі обставини кримінального правопорушення, у тому числі і поведінка потерпілої особи, яка згідно з встановленими обставинами провадження, перетинала проїзну частину дороги з порушенням вимог п. 4.7, підпунктів "а" та "г" п. 4.14 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, наведені в апеляції прокурора доводи не спростовують висновок суду про можливість незастосування до засудженого ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвалу Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4