УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому зсіданні, клопотання заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 000 06 від 09.01.2024,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 000 06 від 09.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, про накладення арешту на предмети, речі та грошові кошти, які були виявлені та вилучені 13.09.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 09.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В рамках вказаного кримінального провадження, 13.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Також, 13.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: Мобільний телефон Huawei Nova 10SE, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; Мобільний телефон HMD Global (Nokia) Model: RM-1133, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 та предмети, ззовні схожі на грошові кошти, а саме: купюри номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 135 (сто тридцять п`ять) штук.

13.09.2024 вказані вище речі та предмети, постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу, а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання, прокурор просив накласти арешт на грошові кошти, речі та предмети, що були вилученні 13.09.2024 за результатом проведення обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор доводи свого клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки вони належать колишні дружині ОСОБА_6 , були вилученні у її сумочці, а тому будь-які підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту є відсутніми.

Заслухавши прокурора, представника власника майна, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчими Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 000 06 від 09.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 13.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Також, 13.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: Мобільний телефон Huawei Nova 10SE, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; Мобільний телефон HMD Global (Nokia) Model: RM-1133, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 та предмети, ззовні схожі на грошові кошти, а саме: купюри номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 135 (сто тридцять п`ять) штук.

13.09.2024 вказані вище речі та предмети, постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, а також з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі, документи підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи можуть бути прихованими, зіпсованими чи знищеними.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що вилучені за результатом проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного мобільні телефони відповідають ознакам ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, під час кримінального провадження, окрім того є достатні підстави вважати, що вони можуть бути приховані, пошкодженні, знищенні у зв`язку із чим клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя не вбачається підстав для задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки стороною обвинувачення не доведено належності вказаних грошових коштів саме підозрюваному ОСОБА_6 , при цьому за доводами адвоката вилучене в ході обшуку майно належить виключно колишній дружині підозрюваного з якою він починаючи з 2017 року не проживає, а лише періодично навідується задля виховання спільної дитини та вирішення побутових проблем. При цьому, вилученні грошові кошти є власністю ОСОБА_7 , яка не має жодного статусу у даному кримінальному проваджені, а тому не може бути позбавлена права на мирне володіня своїм майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон Huawei Nova 10SE, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; Мобільний телефон HMD Global (Nokia) Model: НОМЕР_6 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , що були вилученні за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: