У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайолнного суду з даним клопотання у якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000359 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 02.09.2024, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із працівниками Мукачівського депо ТЕЧЕ «Львівської залізниці», а саме машиністом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та помічником машиніста ОСОБА_8 , таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, переслідуючи корисливий мотив, спільно, підготували заздалегідь знаряддя для вчинення злочину, зокрема ОСОБА_5 за своїм місцем проживання, за адресою АДРЕСА_1 , в підсобному приміщенні розташованому в задній частинні дворогосподарства облаштував два електричні мотори з насосами, з`єднаними між собою шлангами різних довжин та діаметрів, за допомогою яких здійснювалась викачка дизельного палива із паливних систем тепловозів та пластикові резервуари (міні АЗС для дизельного пального ємністю 1000 літрів), пластикові каністри ємністю 20 літрів для зберігання такої речовини, а ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 маючи у своєму розпорядженні тепловоз ЧМЗЭ-2222 заздалегідь приготовили залишки дизельного палива у паливній системі тепловоза.

Надалі, 02.09.2023 приблизно о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що тепловоз ЧМЗЭ-2222 здійснює робочий маневр із перестройки в іншу колію під час чого очікує перемикання напрямку колій, навпроти вищевказаної адреси під керуванням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , таємно під`єднали заздалегідь підготовлений шланг приблизною довжиною 23 метри, діаметром 60 мм. до паливної системи даного тепловозу та за допомогою заздалегідь підготовлених ОСОБА_5 насосів та моторів таємно здійснили забір дизельного палива в кількості 1930 літрів, вартістю приблизно 100000 гривень, чим саме завдали філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріальних збитків на вказану суму.

Одразу після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були викритті та затримані працівниками поліції.

Слідчий вказує, що за таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, про що йому 03.09.2024 року вручено повідомлення про підозру. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення поданою начальником Локомотивного ДЕПО Львівської залізниці ОСОБА_11 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 протоколом огляду тепловоза ЧМЗЭ-2222.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме зазначає, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_5 , є тяжким, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Також, будучи обізнаним про осіб, які були свідками та яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на них, а також на осіб, які будуть встановлені та покази яких матимуть суттєве значення для неупередженого досудового розслідування, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь.

Аналогічним чином ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на експертів, спеціалістів, залучення яких може бути обов`язковим в подальшому при проведенні судових експертиз, зокрема паливно-мастильної експертизи та необхідність виконання яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також переїжджати в інші регіони та області України, чим ускладнить проведення з останнім слідчих та процесуальних дій, а також матиме надалі можливість продовжити вчиняти вказане кримінальне правопорушення, або вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, зважаючи на неодноразовість вчинення інкримінованого правопорушення.

Зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а тому на підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що інкримінований йому злочин не вчиняв та не має наміру вчинити будь-які з зазначених слідчим та прокурором дій. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є необґрунтованою, а зазначені слідчим ризики не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Пояснив, що його підзахисний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має сім`ю. Заначив, що прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Просив обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання, визнати розмір застави в межах визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукуючи осіб, які можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, також враховує, дані, що характеризують ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 211960,00 (двісті одинадцять тисяч дев"ятсот шісдесят грн. 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 30.10.2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 211960,00 (двісті одинадцять тисяч дев"ятсот шісдесят грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання ;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1