№ провадження 1-кп/646/1166/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000213 від 18.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мажарка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера за інвалідністю 3-ї групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

встановив:

17.05.2024, у вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, прибув до берега озера «Новий Лиман», неподалік від вулиці Драгомирівській, в місті Харкові, з метою вилову риби для своїх особистих потреб.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконний вилов риби, ОСОБА_3 , без допомоги будь-яких засобів плавання та рибальства, зайшовши безпосередньо у воду в озеро «Новий Лиман» в межах адміністративної території Основ`янського району міста Харкова, Харківської області, встановив власну риболовну ліскову сітку у кількості 1 штуки, з наступними параметрами: довжиною 70 метрів, висотою 1,5 метра, вічко сіткового полотна 40 міліметрів.

У подальшому 17.05.2024, близько 21.10 год., ОСОБА_3 , в заборонений час період нересту, встановленого наказом Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області № 46 від 25.03.2024 «Про перенесення строків весняно-літньої заборони на добування (вилов) риби та інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Харківської області у 2024 році», повернувся до встановленої останнім у озері «Новий Лиман» риболовної ліскової сітки та без допомоги будь-яких засобів плавання та рибальства, зайшовши безпосередньо у воду на вищевказану водойму, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, в порушення вимог чинного законодавства України, що регламентує використання природних ресурсів, зокрема ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 26, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою вищевказаної риболовної ліскової сітки, здійснив незаконний вилов риби, а саме: карася сріблястого у кількості 116 шт., після чого направився до берега, де в подальшому був виявлений працівниками Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області, Харківський рибоохоронний патруль.

Таким чином, ОСОБА_3 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, в заборонений період період нересту, забороненим знаряддям лову риболовною лісковою сіткою, порушив вимоги п. п. 2 п. 1 розділу 3, п. п. 1 п. 1 розділу 4 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, п. 4, 14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» №1126 від 18.07.1998, ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_3 незаконно добув рибу, а саме: карась сріблястий у кількості 116 шт., розмір шкоди за 1 екземпляр риби карась сріблястий складає 1 581 грн., всього на загальну суму 183 396,00 грн.

Згідно «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами або особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських рибних об`єктів України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.11.2011 №1209 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1039 від 06.10.2021), п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10 грудня 2004 року №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , завдано збитки державі в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області, на загальну суму 183 396,00 грн., що є істотною шкодою завданою водним біоресурсам.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи, розмір шкоди заподіяної внаслідок незаконного вилову риби, що мало місце 17.05.2024 на озері «Новий Лиман» в м. Харкові, становить 183 396 (сто вісімдесят три тисячі триста дев`яносто шість) грн. 00 коп. Шкода, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_3 17.05.2024 на озері «Новий Лиман» в м. Харкові, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» та біологічного обґрунтування кількісних показників визначення істотності шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом, розробленого Інститутом рибного господарства Національної академії аграрних наук України, являється істотною шкодою через «вилов риби в період нересту».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 249 КК України

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений, що був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечую проти такого розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , що був представлений захисником ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги його заяву, в якій зазначено, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, його винуватість підтверджується відповідно до ч.2 ст.382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою. На підставі викладеного, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонер за інвалідністю 3-ї групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 249 КК України у вигляді штрафу, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання у вигляді штрафу є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, на підставі якої з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз.

У зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, з урахуванням положень ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 по справі №646/5719/24.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/119-24/14273-ФХЕД від 11.09.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 по справі №646/5719/24 (провадження №1-кс/646/1488/2024) на майно, вилучене 17.05.2024 в період часу з 23:15 год. по 23:50 год. під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Драгоманівська (координати 49.8975624, 36.2551081) поблизу озера «Новий Лиман», у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: рибацьку сітку зеленого кольору та рибу карась сріблястий у кількості 116 штук, яку поміщено до мішка білого кольору, риба в живому стані, шляхом заборони відчуження, розпорядження усіма особами, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 та відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 після набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- диск формату «DVD-R», на якому мається маркування «Verbatim» об`ємом 4,7 Gb, на якому знаходяться відео файли з нагрудних відео-реєстраторів працівників поліції, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000213 від 18.05.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- рибацьку сітку зеленого кольору, яка поміщена до мішка, який опечатано биркою ХА ДАМРГ 0022098, яка передана на відповідальне зберігання головному Державному інспектору відділу охорони водних ресурсів ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили, знищити;

- рибу карась сріблястий у кількості 116 штук, яку поміщено до мішка білого кольору, риба в живому стані, яка передана на відповідальне зберігання головному Державному інспектору відділу охорони водних ресурсів ОСОБА_5 залишити в його розпорядження.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6