справа № 208/9409/24
№ провадження 1-кс/208/2359/24
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000429 від 14.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду за погодженням з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000429 від 14.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, про що в ході досудового розслідування зібрані достатні наявні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_9 , може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, експертів, на особу яка була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, незаконно впливати на інших осіб які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

У разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти спробам вчинити останнім вищезазначені дії, а саме ризики передбачені ст. 177 КПК України, а також неможливо забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, оскільки підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні, ніж покарання і процедура його відбування.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_9

13.09.2024 р. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.11.2024 року, включно.

06.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 10 липня 2024 року до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 12.01.2025 року.

Підозрюваному та його захиснику належним чином було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

закінчити розсекречення матеріалів проведених негласних слідчих розшукових дій, зокрема клопотань, ухвал суду, протоколів складених за результатами проведення НСРД;

з урахуванням відомостей отриманих після розсекречення матеріалів НСРД повідомити ОСОБА_9 про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України;

провести судову експертизу відео-, звукозапису розмов підозрюваного ОСОБА_9 , які зафіксовані за допомогою спеціальних технічних засобів;

за наявності розглянути клопотання сторони захисту;

провести інші заходи, направлені на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження;

виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України; виконати вимоги, передбачені ст. 283 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

виконати інші слідчі та процесуальні дії, які матимуть важливе значення для судового розгляду, ухвалення законного та вмотивованого рішення.

Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що відносно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання просила застосувати більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В судовому засідання встановлено що, 12.09.2024 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.09.2024 р. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.11.2024 року, включно.

06.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 10 липня 2024 року до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 12.01.2025 року.

Підозрюваному та його захиснику належним чином було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування.

На цей час, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_9 , спливає.

Слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 14.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на той факт, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Закарпатської області, що знаходиться під юрисдикцією ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (м. Виноградів), постановою прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 від 19.09.2024 підслідність у кримінальному проваджені № 0000429 від 14.06.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України визначено за ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (м. Виноградів), у зв`язку з чим матеріали кримінального провадження спрямовано на адресу Закарпатської обласної прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.

Надалі, постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 від 24.10.2024, через неефективність здійснення досудового розслідування слідчими ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (м. Виноградів), подальше проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000429 від 14.06.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України доручено здійснювати слідчим СУ ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури.

До моменту введення в дію на території України воєнного стану, юридична адреса та фактичне місце розташування СУ ГУНП в Донецькій області значилось за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Донецькій області «Про внесення змін до наказу ГУНП в Донецькій області» № 921 від 26.06.2023 «Внесені зміни до п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 12.06.2023 № 838 «Про визначення місця розташування підрозділу досудового розслідування слідчого управління ГУНП в Донецькій області».

Так, згідно вказаного вище наказу начальника ГУНП в Донецькій області, місцем розташування СУ ГУНП в Донецькій області є міста, розташовані на території Донецької, Запорізької та Дніпропетровської областей, серед яких є міста Покровськ, Краматорськ та інші Донецької області.

Відповідно до ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання та досудове слідство) в даному випадку є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ, що розташовувались на території м. Покровська Донецької області, у зв`язку з чим є достатні підстави для звернення з даним клопотанням саме до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Проте, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 29.08.2024 № 2584/0/15-24 змінила територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у зв`язку з чим вказане клопотання необхідно спрямувати до згаданого вище суду.

Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, експертів, на особу яка була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, незаконно впливати на інших осіб які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, суд не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, експертів, на особу яка була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, незаконно впливати на інших осіб які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність обрання щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати ОСОБА_9 від переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженню, експертів, на особу яка була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, незаконного впливу на інших осіб які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Згідно з п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко при проти України», суворість покарання , яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Так, з урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вбачає підстави для продовження визначеної застави.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000429 від 14.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 січня 2025 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, продовжити визначену заставу в розмірі 242 240,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 03 січня 2025 року:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, де він фактично мешкає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1