Єдиний унікальний номер 448/1113/24
Провадження № 1-кп/448/181/24
В И Р О К

Іменем України

12.08.2024 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження №0000100 від 29.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Балашиха, російської федераціїї, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.2 ст.305 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. Судом визнано доведеним, що у ОСОБА_3 на початку березня 2024 (точні час та дату не встановлено), в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», виник злочинний умисел на контрабандне переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу.

Так, ОСОБА_3 28.03.2024 приблизно о 20 годині 15 хвилин перебуваючи у вагоні № 4 потягу №715 сполученням «Київ-Перемишль», будучи пасажиром, прибув до залізничної станції «Мостиська-2» пункту пропуску «Мостиська-Пшемисль» митного поста «Мостиська-залізничний» Львівської митниці Держмитслужби, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на контрабандне переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, в спосіб, що утруднює його виявлення,

ОСОБА_3 , приблизно о 20 годині 15 хвилин 28.03.2024, перебуваючи в вагоні № 4 потягу № 715 сполученням «Київ-Перемишль», будучи пасажиром потягу, прибув до залізничної станції «Мостиська-2» пункту пропуску «Мостиська-Пшемисль» митного поста «Мостиська-залізничний» Львівської митниці Держмитслужби, в напрямку Республіки Польща. Перебуваючи на території пункту пропуску «Мостиська-Пшемисль» митного поста

«Мостиська-залізничний» Львівської митниці Держмитслужби, ОСОБА_3 , достовірно усвідомлюючи, що незаконно перевозить через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, прибув до місця проходження митного та прикордонного контролю.

В ході проходження митного контролю ОСОБА_3 під час заповнення митної декларації в графі «Відомості про товари, що підлягають обов?язковому письмовому декларуванню» зазначив власноручний напис «Для декларування товари відсутні», та при його усному опитуванні не заявив та до митного контролю не пред?явив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який попередньо приховав у металевій банці сірого кольору, яку помістив до косметички, яку зберігав у власній сумці зеленого кольору разом з особистими речами. В ході проведення огляду ОСОБА_3 митним інспектором виявлено та вилучено приховану від митного контролю речовину сіро-зеленого кольору, в сухому вигляді, подрібнену, із наявним специфічним запахом разом із металевою банкою сірого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 1.06 грам.

Згідно Списку 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, якій затверджено Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 «канабіс» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

2. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України - вчинення закінченого замаху на вчинення контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, тобто закінченому замаху на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

3. 13.06.2024 на стадії досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

4. Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 12 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України, зазначено беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

5. Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

6. Також, враховуючи те, що в ході досудового розслідування встановлено обставини, які пом`якшують покарання підозрюваному ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, а саме: визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину, активно сприяє розслідуванню злочинів та зобов?язується і надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження щодо нього; позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притятується до кримінальної відповідальності, критично ставиться до вчиненого, тяжкості кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність заподіяної злочином шкоди; наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження; у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим підозрюваним злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам; підозрюваний ОСОБА_3 виявив готовність у співпраці з викриття кримінального правопорушення, вчиненого ним; сторони погодилися на призначення покарання Мрачковському за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, враховуючи положення ч. ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 гривень, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна

7. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується

8. Із змісту ст.314 КПК України вбачається, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

9. Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

10. Згідно обвинувального акту, підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України, який враховуючи положення статті 12 КК відноситься до тяжкого злочину.

11. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє:

11.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

11.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;

11.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України.

12. Крім того зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

13. Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 13.06.2024.

14. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

15. Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Ухвалюючи цей вирок, суд враховує також правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 15.04.2020 у справі № 344/2514/19, згідно з якою, зокрема, право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та укладення угоди про визнання винуватості передбачено діючим кримінальним процесуальним законом і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності. Невизнання своєї вини іншими особами у кримінальному провадженні не може бути підставою, яка унеможливлює або ускладнює реалізацію права обвинуваченого на укладання угоди про визнання винуватості.

А тому суд, реалізуючи відповідне право обвинуваченого, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості у цьому провадженні, незважаючи на те, що обставини вчинення дій, в яких суд визнає обвинуваченого винуватим, пов`язані з іншими особами. Адже саме щодо останніх суд не встановлює жодних обставин. В іншому разі, укладення угоди у цьому провадженні взагалі буде неможливим, а обвинувачений буде свавільно позбавлений такого права, що є частиною права на справедливий суд.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15ч.2 ст.305 КК України, а саме у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю (контрабанді) особливо небезпечного наркотичного засобу.

Враховуючи норму ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.15ч.2 ст.305 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у видіпозбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна. Свою винуватість у вчинених кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно.У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.

16. Так, ч.ч.1, 2 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

17. При укладанні угоди, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного. Підставами для застосування ст.69 КК України сторони визначили такі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони визначили.

Зокрема, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття ОСОБА_3 , яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, ОСОБА_3 , раніше не судимий, не одружений, його стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, вказав про наявність у нього заощаджень для сплати штрафу в разі призначення йому узгодженої міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, враховуючи положення ч.ч. 1,2 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

18. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, обвинуваченого та його захисника, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 13.06.2024 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 29.03.2024.Призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України та із застосуванням положень ст.69 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, конфіскація майна не застосовується у зв`язку з відсутністю у особи корисного мотиву).

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

19. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

20. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2024 накладений арешт на речові докази, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно відсутні.

Вирішення питання долі речових доказів

21. Згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

22. Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Вирішення питання щодо процесуальних витрат.

23. Під час проведення досудового розслідування були залучені експерти, витрати на залучення яких склали 2650,48 грн., які згідно вимог ст.122 КПК України, відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч.2 ст. 305 КК України, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз, проведення яких було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

24. Цивільний позов по справі відсутній.

25. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 судом не застосований, підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись пунктом 1 частини третьої статті 314, статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

у х в а л и в:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000100 від 29.03.2024, укладену 13 червня 2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 305 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень без конфіскації майна.

3. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

4. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2024.

5. Речові докази:

- прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходиться речовина сіро-зеленого кольору, в сухому вигляді, подріблена, загальна вага виявленої речовини - 1.1 грами, брутто;

- металева банка сірого кольору (гріндер) із наявним нашаруванням речовини сіро-зеленого кольору всередині - знищити.

6. Цивільний позов відсутній.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта під час досудового розслідування в загальному розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 коп., а саме: експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

8. Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

9. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

10. Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області..

11. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

12. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок суду виготовлений та проголошений 12.08.2024.

Суддя ОСОБА_1