№ 1-кс/756/2657/24
У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003658, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

25 листопада 2024 року слідчий ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , подав до Оболонського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003658 від 21.11.2024.

Слідчий вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена група осіб до складу якої увійшла ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, але не пізніше 20.11.2024, розробили злочинний план, який полягав у шахрайському заволодінні чужим майном під приводом вигаданого надання допомоги родичам, які нібито потрапили до надзвичайної ситуації, зокрема дорожньо-транспортної пригоди, з метою отримання від потенційних потерпілих грошових коштів для лікування таких осіб, з подальшою метою обернення таких грошових коштів потерпілих осіб на власну користь.

На виконання свого злочинного плану, який полягав у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами громадян України, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 (код оператора російської федерації) залучила ОСОБА_4 , яка надала згоду на участь у спільному злочинному плані заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення.

Реалізовуючи свій умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа, приблизно о 18 годині 13 хвилин 20 листопада 2024 року, за допомогою невстановленого мобільного терміналу, здійснила дзвінок на мобільний телефон НОМЕР_2 , користувачем якого є потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . У ході телефонної розмови, невстановлена особа чоловічої статті, яка входила до складу невстановленої групи осіб та представилась лікарем, не зазначивши особистих анкетних даних, шляхом обману, з метою заволодіння чужим майном, повідомила про те, що донька потерпілої нібито потрапила у дорожньо- транспортну пригоду та потребує термінової фінансової допомоги на проведення операції у Німеччині. Впродовж вказаної телефонної розмови, невстановлена особа чоловічої статті повідомила, що за місцем проживання потерпілої приїде « ОСОБА_8 , яка нібито є працівником посольства Німеччини», якій необхідно передати грошові кошти. За вигаданою версію, « ОСОБА_8 » повинна була допомогти надіслати кошти до посольства України в Німеччині, при цьому, невстановлена особа чоловічої статі запевнила потерпілу про те, що вказані грошові кошти призначені саме для допомоги її доньці, у результаті чого ОСОБА_7 повірила невстановленій досудовим розслідуванням особі та написала під диктовку такої особи розписку про передачу обумовленої суми грошових коштів.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, перебуваючи під впливом факторів психологічного стресу та не здогадуючись про дійсні наміри невстановленої групи осіб, до складу якої увійшла ОСОБА_4 , 20.11.2024, діючи за вказівками невстановленої особи чоловічої статті, яка їй телефонувала, підготувала грошові кошти в сумі 80 000 гривень, 4 000 доларів США (загальною сумою 165 324 гривень, згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2024) та 3 100 євро (загальною сумою 135 442 гривень 10 копійок, згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2024) та заздалегідь написану розписку для передачі нібито представнику посольства.

Продовжуючи реалізовувати спільний план, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, приблизно о 19 годині 20 хвилин, цього ж дня, прибула до квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом обману. Далі, представившись працівницею посольства, ОСОБА_4 отримала від потерпілої грошові кошти в сумі 80 000 гривень, 4 000 доларів США та 3 100 Євро, які у її присутності перерахувала та залишила місце проживання потерпілої. Після цього, будучи достовірно обізнаною про план і мету невстановленої групи осіб, ОСОБА_4 розпорядилась такими грошовими на власний розсуд, в тому числі шляхом розподілу за вказівкою інших учасників групи у попередньо узгоджених долях.

Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в складі невстановленої групи осіб, заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила майнову шкоду останній на загальну суму 380 766 гривень 10 копійок.

21.11.2024, близько 12 год. 50 хв., за адресою: АДРЕСА_4 , у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, під час особистого обшуку останньої, виявлено та вилучено, у тому числі: грошові кошти, нотатник сірого кольору з рукописними надписами; перуки чорного кольору; перуки світлого кольору; взуття темного кольору 38-го розміру; одягу - гольфа чорного кольору, шкіряних лосин чорного кольору, хутрової безрукавки чорного кольору, рукавів чорного кольору; мобільного телефону марки «Redmi» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ; пристрою для куріння - скляної трубки з залишками речовини коричневого кольору; двох зіп-пакетиків з кристалоподібною речовиною; згортку з кристалоподібною речовиною; пластикового коробу з порошкоподібною речовиною; трьох згортків ізоленти чорного кольору, одного згортку ізоленти червоного кольору з кристалоподібною речовиною; банківської картки «Сенс Банк» № НОМЕР_5 ; банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_6 .

Вилучені речі постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 21.11.2024 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

22.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), які були вилучено у ОСОБА_4 під час особистого обшуку, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна.

Заслухавши позиції учасників судового засідання, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення 21.11.2024 особистого обшуку затриманої, було вилучено майно, яке має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 під час затримання - є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого від 21.11.2024, майно вилучене під час обшуку затриманої особи 21.11.2024, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003658.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що слідчим та прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час обшуку затриманої особи 21.11.2024, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003658, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідчий та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернулися з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення особистого обшуку, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, у затриманої ОСОБА_4 , а саме на: нотатник сірого кольору з рукописними надписами; перуки чорного кольору; перуки світлого кольору; взуття темного кольору 38-го розміру; одягу - гольфа чорного кольору, шкіряних лосин чорного кольору, хутрової безрукавки чорного кольору, рукавів чорного кольору; мобільного телефону марки «Redmi» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ; пристрою для куріння - скляної трубки з залишками речовини коричневого кольору; двох зіп-пакетиків з кристалоподібною речовиною; згортку з кристалоподібною речовиною; пластикового коробу з порошкоподібною речовиною; трьох згортків ізоленти чорного кольору, одного згортку ізоленти червоного кольору з кристалоподібною речовиною; банківської картки «Сенс Банк» № НОМЕР_5 ; банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_6 , у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1