г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/235/16-к
Номер провадження 1-кп/213/4/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2024 року Інгулецький районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000992, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Широке Широківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, працює, не одружений, не має дітей, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ч.2 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , працюючи згідно наказу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі за текстом ПАТ «ПівдГЗК») від 27.07.2005 №663 електромонтером цеху мереж та підстанцій на ПАТ «ПівдГЗК» в складі змішаної бригади, згідно договору підряду від 25.12.2013 №2014/д/017/91/-32-14 між ПАТ «ПівдГЗК» і ПАТ «Електромашпромсервіс» про виконання поточного ремонту електроустаткування ПАТ «ПівдГЗК» за місцем їх установки, силами ПАТ «Електромашпромсервіс», будучи керівником робіт (наглядачем), порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи зобов`язаним їх дотримувати, що спричинило загибель людини, а саме ОСОБА_6 , при наступних обставинах.

Так, 16 червня 2014 року о 08.00 годині електромонтер цеху мереж і підстанцій ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_4 у складі змішаної бригади з двома працівниками цеху мереж та підстанцій (далі за текстом ЦМП) ПАТ «ПівдГЗК» електромонтерами з ремонту устаткування ОСОБА_7 та електрослюсарем ПАТ «Електромашпромсервіс» ОСОБА_6 отримав наряд-допуск №11-5-109 від 16.06.2014 виданий в.о. начальника дільниці №5 цеху мереж та підстанцій ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_8 , на виконання робіт підвищеної небезпеки №01, а саме: вирубку парослі в охоронній зоні ПЛ-154 кВ №43 між електроопорами №7 та АДРЕСА_2 . Згідно наряду-допуску №11-5-109 керівник робіт (наглядач) ОСОБА_4 , допускач - ОСОБА_4 , члени бригади: електромонтер ОСОБА_9 , електрослюсар ОСОБА_6 , електромонтер ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 у відповідності до Інструкції по охороні праці №ОП 11-4 для електромонтера по ремонту повітряних мереж електропередачі, затвердженої наказом голови правління ПАТ «ПівдГЗК» від 26.10.2011 №790 «…3.2 зобов`язаний: 3.2.3 керіник робіт перед початком роботи попередити всіх членів бригади про недопущення підйому на опори та про небезпеку приближення та зіткнення с проводами мережі дерев, вірьовок та т.п.; 3.2.4 не допускати виконувати розчистку траси повітряних ліній без відключення лінії електропередачі та її заземлення, якщо відстань між проводом повітряної лінії та деревом (гілками дерев), враховуючи можливе їх зближення при вирубці, буде менше: 1 кВ 1 м., 6-35 кВ 2 м., 154 кВ 3 м. Перенос порослі призводити на висоті не вище поясу…; 3.2.5 до початку валки дерев робоче місце слід розчистити. Необхідно встановити огородження на випадок, де випадкове зближення працюючих людей та використовуємої ними ремонтної оснастки та інструментів до струмоведучих частин менше: 6-35 кВ 0,6 м., 154 кВ 1,5 м.; 3.2.7 до початку вирубки дерев для запобігання їх падіння на проводи необхідно застосовувати відтяжки. За порушення Інструкції по охороні праці № ОП 11-4 несе відповідальність (дисциплінарну, адміністративну, кримінальну) згідно діючого законодавства.

Крім цього, ОСОБА_4 зобов`язаний дотримуватись діючих норм і правил з техніки безпеки, у томі числі вимог Закону України «Про охорону праці».

16.06.2014 електрослюсар черговий та з ремонту устаткування ПАТ «Електромашпромсервіс» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконував роботи в робочу зміну з 08.00 годин до 16.00 годин згідно наряду-допуску № 11-5-109 (для виконання робіт в електроустановках) змішаної бригади, яка складалась з двох електромонтерів ЦМП ПАТ «ПівдГЗК» та електрослюсаря ПАТ «Електромашпромсервіс», згідно якого доручено виконання робіт з вирубки порослі в охоронній зоні повітряної лінії 154 кВ №43, між електроопорами №7 та АДРЕСА_2 .

В цей же день, близько 13.00 години керівник робіт (наглядач) ОСОБА_4 провів цільовий інструктаж з питань охорони праці членам бригади, згідно «Інструкції з охорони праці № ОП 11-4 для електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі», затвердженої наказом голови правління ПАТ «ПівдГЗК» від 26.10.2011 №790, а саме, що перенесення порослі здійснювати на висоті не вище поясу, а висота бурта (купи) складеної порослі не повинна бути вище 1,5 м., складування робити в зоні ПЛ №43, яка відключена, у той час коли ПЛ №44 залишається під напругою. При цьому, під час організації виконання вказаних робіт та визначенні заходів безпеки, які необхідно вжити, ОСОБА_4 не передбачив вимкнення струмовідних частин ПЛ 154 кВ №44, коли не виключена можливість наближення людини з спиляною порослю до них, або їх обгородження.

Після того виконав допуск на вирубку порослі в охоронній зоні ПЛ 154 кВ №43 між металевими опорами №7 - №8. ОСОБА_4 приступив до спилювання порослі бензопилою, а електромонтер ОСОБА_7 та електрослюсар ОСОБА_6 відтягували гілки із зони спилювання.

Приблизно о 13.30 годині ОСОБА_7 став допомагати ОСОБА_4 по підтриманню падаючої порослі при спилюванні, а ОСОБА_6 продовжував відтягувати гілки.

В цей час електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці №5 цеху мереж і підстанцій ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_4 , будучи керівником робіт (наглядачем) з підвищеною небезпекою, та особою, яка зобов`язана дотримувати правила безпеки під час їх виконання, діючи з необережності, а саме кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії та бездіяльності), але легковажно розраховуючи на їх відвернення, за рахунок впевненості в достатності вжитих ним організаційних заходів та заходів безпеки, не здійснював нагляд за членами змішаної бригади, що у поєднанні з іншими допущеними ним порушеннями правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, призвело до загибелі людини - члена бригади електрослюсара чергового та з ремонту устаткування ПАТ «Електромашпромсервіс» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 16.06.2014 приблизно о 13.30 годині електрослюсар ОСОБА_6 самовільно розширив зону переносу зрізаної парослі, яка була визначена візуально, без використання обгороджень струмовідних частин не відключеної АДРЕСА_3 , в зоні небезпечної дільниці, та почав перекидати спиляну гілку дерева під повітряною лінією №44, яка знаходилась під напругою. У момент найменшої відстані між проводом повітряної лінії № НОМЕР_1 та краєм спиляної гілки виник пробій та смертельне ураження електрослюсаря ОСОБА_6 . Згідно висновку судово-медичної експертизи №1202 від 30.06.2014 смерть ОСОБА_6 настала від електротравми внаслідок контакту з провідником джерела електричного струму, що підтверджується наявністю електропозначки на шкірі, термічних опіків і загальноасфіксичними ознаками.

Згідно експертним висновком від 05.09.2014 інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці, висновком №3794-14 від 10.11.2015 судової інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, та висновком №4838-19 від 03.12.2020 комісійної судової інженерно-технічної експертизи дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці встановлено, що роботи, які проводились 16.06.2014 за нарядом-допуском з вирубки порослі в охоронній зоні повітряної лінії 154 кВ №43 змішаною бригадою працівників підприємств ПАТ «ПівдГЗК» та ПАТ «Електромашпромсервіс», у тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Керівник робіт (наглядач) ОСОБА_4 , володіючи знаннями і достатнім досвідом роботи за фахом, маючи уявлення про небезпеку, розуміючи, що робітники змішаної бригади виконують роботи з підвищеною небезпекою, порушуючи вимоги законодавства про охорону праці, а саме: ст.ст. 6, 14 Закону України «Про охорону праці», пункти 2.1.7, 3.2.6, 3.2.7, 3.5.6, 3.6.1, 4.1.1, 4.2.1, 4.3.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджені наказом Держнаглядохоронпраці від 09.01.1998 №4, пункти 1.5, 3.1 Правил охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджені наказом Державного комітету України по житлово комунальному господарству від 30.11.1995 №51, пункти 1.2.1, 3.2.4, 3.2.5 Інструкції по охороні праці № ОП 11-4 для електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі, затвердженої наказом голови правління ПАТ «ПівдГЗК» від 26.10.2011 №790, тобто неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок несумлінного ставлення до них, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків на об`єкті виконання робіт в охоронній зоні повітряної лінії №154 кВ №43, між електроопорами №7 та АДРЕСА_2 , через бездіяльність допустив наступні порушення, що з технічної точки зору знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмуванням ОСОБА_6 , що спричинили загибель людини:

- не організував безпечне виконання робіт і не перевірив достатність вжитих заходів безпеки відповідно до характеру і місця роботи, а саме під час роботи під вимкненою ПЛ-154 кВ №43, коли не виключена можливість наближення людини з порослю довжиною біля 6 м, до струмовідних частин ПЛ-154 кВ №44, що перебувають під напругою, останні мають бути вимкнені або обгороджені;

- не здійснював постійний нагляд та не забезпечив належний контроль за членами бригади під час виконання робіт, в тому числі перенесення порослі та складування;

- не вибрав безпечне місце для складування спиляної парослі, де виключається можливість наближення людини з парослю до струмовідних частин ПЛ-154кВ №44, що перебувають під напругою;

- не визначив необхідність встановлення та не встановив тимчасових огорож, їх вид і спосіб, з метою обгороджування не відключених струмовідних частин ПЛ-154кВ №44, доступних для випадкового доторкання працівника бригади зрізаною парослю довжиною біля 6 м.

Таким чином, діяння ОСОБА_4 , а саме бездіяльність, що виразилось у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, спричинило загибель людини ОСОБА_6 .

До суду надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вважав наявними правові підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, просив суд в повному обсязі задовольнити подане письмове клопотання.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, та закрити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання захисником обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України за ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людини.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, події, що складали кримінальне правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_4 вчинені 16.06.2014р., тобто на даний час минуло більше 10 років, що є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284-288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 272 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 272 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалюється, а закривається кримінальне провадження, витрати на залучення експерта в сумі 24 834,64грн віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання відсутні.

Керуючись ст.ст.284, 314, 372 КПК України, ст. 12, 49 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: дві робочі рукавиці знищити. Матеріали досудового розслідування - залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1