Справа №504/2208/24
Провадження №1-кс/504/200/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

24.05.2024смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до ЄРДР 17.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до ЄРДР 17.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до ЄРДР 17.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так досудовим розслідування встановлено, що 16.05.2024 до чергової частини ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло, про те, що на 41 км. дороги М14 сполучення «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» автомобіль марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом LECINENA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки MAN номерний знак НОМЕР_3 зі спеціалізованим напівпричепом ROBUSTE KAISER S380 д.н.з. НОМЕР_4 , який стояв попереду, водій якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма, ЗЧМТ, СГМ, струс головного мозку, рвані поранення таза, закрита травма черевної порожнини, розрив печінки, поза черевна гематома, перелом правої стегнової кістки та доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». (ЄО 2336, 2337)

У ході досудового розслідування та при проведені першочергових слідчих дій здійснено огляд місця події за адресою: 41 км. дороги М14 сполучення «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ». У ході огляду виявлено, а також вилучено автомобіль марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «LECINENA» д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом «ROBUSTE KAISER S380» д.н.з. НОМЕР_4 , на яких присутні сліди пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи до уваги що вказані автомобілі визнані та приєднані до кримінального провадження у якості речових доказів, згідно ст. 170 ч.2 п.1 (збереження речових доказів), у органу дізнання виникла необхідність в арешті вказаного майна.

Вказаний автомобіль марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «LECINENA» д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом «ROBUSTE KAISER S380» д.н.з. НОМЕР_4 , містять на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних деформацій та пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин та проведення відповідних експертиз.

Автомобіль марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «LECINENA» д.н.з. НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , та встановлено місце зберігання за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом «ROBUSTE KAISER S380» д.н.з. НОМЕР_4 з прибором ключів від автомобіля та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 передано під відповідальне зберігання ОСОБА_8 , та встановлено місце зберігання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, метою накладення арешту на вказане майно, яке слідчий визнав речовими доказами та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є арешт майна з метою, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою проведення експертизи та фіксації обставин вчиненого правопорушення.

Власники майна, будучи належним чином сповіщеними про дату та час судового розгляду в судове засідання не з`явилися, однак до початку розгляду подали заяви про розгляд без їх участі.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду в судове засідання не з`явився, до початку розгляду подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Так з огляду на положення ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном, та на нього може бути накладений арешт в порядку, та на умовах, передбачених ст. 170-173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 УКПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що 17.05.2024 в порядку ст. 110 КПК України, вилучене майно, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів.

На підставі вищевикладеного, зі змісту наданого клопотання та копій матеріалів до нього, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може містити на собі сліди кримінального правопорушення та за його допомогою встановити обставини події.

Таким чином, транспортні засоби, є тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та стане предметом дослідження з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що воно має значення для забезпечення кримінального провадження та існує можливість його використання, як доказу, а тому з метою його збереження, наявні підстави для накладення на нього арешту.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому створити обставини для його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Накладаючи арешт на майно, слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що полягає в необхідності проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування з вказаним речовим доказом, наслідки арешту для власника майна.

Накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, до повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не суперечить положенням КПК України і не пов`язано з набуттям конкретного процесуального статусу.

На підставі вищезазначеного слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-168, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до ЄРДР 17.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені предмети в ході огляду місця події за адресою: 41 км. дороги М14 сполучення «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», а саме:

- автомобіль марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «LECINENA» д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом «ROBUSTE KAISER S380» д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши власникам та іншим особам до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий (дізнавач) є самостійною процесуальною особою, який має дискреційні повноваження з визначення місця та порядку зберігання речових доказів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1