Справа №366/2490/24
Провадження 1-кп/366/243/24
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2024 року с. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін та інших учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0000025 від 16.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року до Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000025 від 16.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2024 року, головуючим суддею обрано суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 14.08.2024, призначено підготовче судове засідання на 12.09.2024.

В судовому засіданні прокурор просив кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, прокурор у судовому засіданні просив направити виділенні матеріали кримінального провадження до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 15.06.2024 року маючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив проникнути на території домоволодіння за вищевказаною адресою, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна.

Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на вчинення таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де в подальшому за допомоги фізичної сили рук відчинив двері господарчої сторуди, що розташована на території вищевказаного домоволодіння та проник до приміщення господарчої споруди.

В подальшому ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні господарчої споруди за вищевказаною адресою, виявив та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав раму двохколесного мотоцикла марки «Верховина» в зборі з колесами помаранчевого кольору, без мотору, вартістю 1100 грн. (одна тисяча сто гривень), чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 1100 грн. (одна тисяча сто гривень).

Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

До 09.08.2024 згідно попередньої редакції зазначеної статті КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 р. становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 3028 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028 гривень включно становить адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 575 грн. до 3028 грн.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн., тобто, кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році складає 3028 грн.

За матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення крадіжки майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану, вартість якого складає 1100 грн.

Тому, після набрання чинності Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року викрадення майна на зазначену суму слід кваліфікувати за ст. 51 КУпАП, а не за ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом крадіжки.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 року по справі № 0306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Аналогічного змісту позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 16.02.2021року по справі №345/3522/18. Колегія суддів ККС Верховного Суду погодилася з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності закриття кримінального провадження, оскільки висновок про відсутність у діях складу злочину, з огляду на ретроспективність юридичних наслідків декриміналізації, відповідає засаді законності. Водночас зазначено, що такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України надійшло до суду 13.08.2024 року, однак, на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

При цьому, суд враховує приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас, враховуючи пропозицію прокурора, суд вважає за необхідно після закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, матеріали направити до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000025 від 16.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а матеріали кримінального провадження направити до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Речові докази: рама двохколесного мотоцикла марки «Верховина» в зборі з колесами помаранчевого кольору, без мотору повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № 3550/24), вартість проведення якої становить 600 (шістсот) грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7