Справа № 143/278/21
Провадження №11-кп/801/1252/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021 за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Старостинці Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Ухвалою Погребищенского районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 294 КПК України.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 07.12.2021 о 01 годині 45 хвилин перебуваючи у вітальні будинку АДРЕСА_2 у гостях у ОСОБА_9 , з якою напередодні вживали спиртні напої, скориставшись тимчасовою відсутністю останньої, яка пішла до своєї сестри, яка проживає у суміжній частині будинку, з метою заволодіння чужим майном, з кишені куртки таємно викрав належні потерпілій грошові кошт в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, заподіявши потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриваючи провадження суд дійшов висновку, що на момент звернення прокурора до суду з відповідним клопотання минули строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а саме три роки щодо кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким установлювалась кримінальна протиправність діяння.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», вчинене обвинуваченим діяння перестало бути кримінально караним, внаслідок чого суд не мав підстав стверджувати про наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України та звільніти від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Натомість у місцевого суду були усі наявні підстави для закриття провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених в ній та просив задовольнити.

Інші учасники будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду не з`явились, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подавали. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, зазначені норми закону судом не дотримано.

Так, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (відбулась декриміналізація - переведення діянь із категорії злочинних у категорію не кримінально караних діянь), а на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

До таких висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 02.02.2023 (справ № 735/1121/20).

Таким чином, передумовою закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України є необхідність звільнення особи від кримінальної відповідальності за фактично вчинене нею кримінальне правопорушення, а на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України провадження закривається, оскільки дії особи на час розгляду провадження судом взагалі перестали бути кримінально караними.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП та визначено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

До таких висновків дійшов Верховний Суду у постановах від 21.08.2024 (справ № 127/26638/23) від 22.08.2024 (справа № 567/507/23) та від 07.10.2024 (справа №278/1566/21).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинив у лютому 2021 року.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та ст. 51 КУпАП (в редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-IX), на момент вчинення ОСОБА_8 крадіжки грошей, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 гривень.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 2000 гривень.

Ураховуючи вище викладене, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України підлягало закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Проте місцевий суд постановив ухвалу, якою звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тим самим фактично констатував, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, яке на час судового розгляду, у зв`язку із змінами до Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягало декриміналізації.

Таким чином суд першої інстанції, постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_8 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 4-1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України), що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність (ст. ст. 3, 5, 185 КК України), що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст. ст. 412, 413 КПК України є підставою для скасування ухвали при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 294 КПК України скасувати через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону.

Кримінальне провадження № 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким установлювалась кримінальна протиправність діяння.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області на підставі хвали від 10.02.2021 (справа № 136/201/21).

Речові докази - грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень (п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) гривень (серія/номер КВ 2806739, ЦА 8739293, ЕЯ 2906183, СК 4106600, КМ 9320228) та 2 (дві) купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (серія/номер ХЖ 7158592, ФБ 0761285)), які поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ 1034871, які передані на зберігання до індивідуального сейфу та сховища цінностей відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк» згідно із прибутковим позабалансовим ордером № 2242-14 від 16.02.2021, повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: