Справа № 445/2436/24
Провадження № 1-кс/445/914/24
заступник начальника СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася із клопотанням, що погоджене з прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт вилученого майна.
Так, виявлену навантаженою на кузові вказаного транспортного засобу зернову культуру кукурудзу вагою 6740 кг оглянуто, сфотографовано та у ході огляду місця події за допомогою навантажувача телескопічного перевантажено та вилучено і передано на зберігання до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України.
Оскільки вищезазначений транспортний засіб марки КАМАЗ був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, являється матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, має суттєве значення для кримінального провадження, такий відповідно до статті 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, подавши при цьому заяви, в яких дане клопотання підтримують та просять розглядати таке у їх відсутності.
Власник транспортного засобу в судвое засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду повідомлявся належним чином.
Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню доказів злочину.
Керуючись ст.ст. 98, 170 - 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
клопотання старшого слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1