Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/8902/19
Провадження № 1-кп/644/507/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.09.2019 року №0002467, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, українця, громадянина України, раніше не судимого, з базовою середньою освітою, що зареєстрований АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України, - у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) щодо потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, щодо потерпілого ОСОБА_9 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із спливом строків давності. Захисник обвинуваченого клопотання підтримав. Письмове клопотання долучено до матеріалів провадження. Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. Обвинуваченому було судом роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозумілі наслідки закриття провадження за ст. 49 КК України, на загальному розгляді він не наполягає, розуміє, що закриття провадження з даних підстав не є реабілітуючим, просив клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України за епізодом від 29.09.2019 року та ч.2 ст. 190 КК України за епізодом від 29.09.2019 року, та на момент розгляду справи в підготовчому засіданні сплили строки давності, з моменту вчинення правопорушень минуло більше п`яти років. Судових витрат в даному провадженні не має, питання речових доказів просив вирішити в порядку ст. 100 КПК України, зазначав, що вилучене майно було залишено на зберігання потерпілим, а також просив залишити позовні заяви потерпілих без розгляду та роз`яснити потерпілим, що закриття провадження у справі не позбавляє їх звертатись до суду в порядку цивільного судочинства.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх законні представники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 , про час та дату розгляду справи повідомлялись про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, до підготовчого судового засідання не з`явились. Потерпілим ОСОБА_7 та його законним представником ОСОБА_10 подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, цивільний позов, потерпілий ОСОБА_8 , законний представник ОСОБА_11 подали цивільний позов, заяв про розгляд справи за їх відсутності не на надходило, причини неявки суду не повідомили. Потерпілий ОСОБА_9 цивільного позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши доводи сторони захисту, обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора щодо заявленого клопотання, встановив наступне. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та кримінального правопорушення злочину, що є не тяжким, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Епізоди вчинення правопорушень мали місце 29.08.2019 року, тобто понад 5 років тому.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №1 від 23.12.2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

До кримінальної відповідальності обвинувачений раніше не притягався, від досудового слідства та суду не ухилявся, вчинив правопорушення вперше, та з моменту вчинення проступку, не тяжкого злочину пройшло вже більше 5 років, обвинувачений та захисник звернулись до суду із клопотанням, обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття.

З урахуванням наведеного суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання обвинуваченого, що підтримано захисником.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства. Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подані законними представниками потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 позовні заяви про стягнення шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства. Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду у справі №531/2332/14-к від 24 травня 2018 року та у справі №185/442/16-к від 15 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду. Судових витрат в рамках провадження немає. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 100, 129, 284, 288, 314, 350, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Кримінальне провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, - закрити.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілим право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази TM «Demix», блютуз колонка «CeAudio М8000», портативний зарядний пристрій, що передані на зберігання законному представнику потерпілого - ОСОБА_10 , мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 6А», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , куртку з м`якого матеріалу темно-синього кольору, на блискавці, з капюшоном, та кофту з трикотажу темно- синього кольору, на флісі, що передані на зберігання законному представнику обвинуваченого ОСОБА_13 , вважати переданими за належністю.

Речові докази пластикову картка «Приватбанк» - «Картка ЮНІОРА», № НОМЕР_1 , «UNIVERSAL», CD-диск з відеозаписами, вилученими в супермаркеті «Клас 10», зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1