ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1329/24

1-кп/385/137/24

25.09.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайворон, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000197 від 30.09.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, не депутата, маючу середню освіту, працездатну, яка не працює та не навчається, маючу на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 опікуна ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 проживаючи однією сім`єю зі своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , 29.09.2023 близько 08.00 год. розлютилась на свого малолітнього сина у зв`язку з його бешкетною поведінкою. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу своєму малолітньому сину ОСОБА_5 .

З метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи свою фізичну перевагу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшовши до малолітнього потерпілого ОСОБА_5 на відстань витягнутої руки, долонею правої руки нанесла один удар в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу малолітньому потерпілому, ОСОБА_3 підійшовши до малолітнього потерпілого ОСОБА_5 на відстань витягнутої руки, усвідомлюючи свою фізичну перевагу та можливість заподіяння дитині тілесних ушкоджень внаслідок падіння, долонею правої руки нанесла один удар в область грудної клітини потерпілого зліва, надавши тілу прискорення.

Від отриманого удару малолітній ОСОБА_5 впав на підлогу, отримавши тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 малолітньому потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої ключиці зі зміщенням, садна обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №111 від 06.09.2024 мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (тривалість розладу здоров`я перевищує 21 день).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показала, що подія відбулася близько 7-8 години ранку в п`ятницю 29 чи вересня чи жовтня 2023 року, точно місяця не пам`ятає, діти збиралися до школи та шумно себе поводили. Із-за шуму дітей вона вдарила свого сина ОСОБА_5 в грудну клітину 1 раз. Зазначила, що вона не мала права підіймати на нього руку, мала вислухати сина та почути його, більше спілкуватися з ним та пояснювати як потрібно себе поводити, але цього не зробила, про що дуже жалкує. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати та не позбавляти волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що пов`язане з домашнім насильством.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесено до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до досудової доповіді Голованівського районного сектору № 1 філії Центру пробації в Кіровоградській області від 24.09.2024 року результати оцінки правопорушника показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, не судиму, досудову доповідь, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній, а тому суд вважає, за можливе обрати їй покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_7

25.09.2024