КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №381/385/24Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №3-зв/824/100/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08серпня 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід суддітазаяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Фастівськогоміськрайонного суду Київської областівід 26березня 2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року розгляд даного провадження визначено судді ОСОБА_5 .

05.08.2024 року захисник ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , яку обґрунтував тим, що відносно останнього відкрито кримінальне провадження за вчинення корупційного діяння, а тому з метою неупередженого ставлення до правильного вирішення справи та в зв`язку з прискоренням її розгляду, просить розглянути подану заяву про відвід.

05.08.2024 року суддя ОСОБА_5 також подав заяву про самовідвід, в якій зазначав, що загальновідомою є та обставина, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні і наразі виконуються вимоги ст.290 КПК України. Крім цього, враховуючи, що на розгляді Вищої ради правосуддя знаходиться ОСОБА_7 про вчинення дисциплінарного проступку суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_5 , що може свідчити про недовіру до нього, то ці обставини самі собою вже можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача у неупередженості судді в розгляді справи.

Посилаючись на п.п.1, 2 ч.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що відповідає п.2.5 Бангалорським принципам поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, а також на практику Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності, суддя вказував, що хоча наявність кримінального провадження не викликає у нього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаної справи, однак з метою запобігання виникненню будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача щодо його неупередженості або конфліктних ситуацій, він вважає за необхідне заявити самовідвід.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явились, про поважність причин неявки до суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду не подавали.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи, викладені узаявах про відвід та самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечуючи кожному право на справедливий суд.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена процедура відводу та самовідводу.

Згідно статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення у справах "Надточій проти України", "Лучанінова проти України"), вважаю, що заява про відвід повинна бути розглянута за аналогією закону, тобто у порядку, передбаченому ст.81 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Обставини, які вказані у заявах захисника ОСОБА_3 про відвід та судді ОСОБА_5 про самовідвід не є такими, що можуть свідчатипро наявність підстав для їх задоволення, передбачених ст. 75-76 КПК України.

З цих підстав заявизахисника ОСОБА_3 про відвід та судді ОСОБА_5 про самовідвід задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв захисника ОСОБА_3 про відвід та судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду справи № 367/4135/23, - відмовити.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2