ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7183/24 (1-кс/953/7426/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1191/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

прокурора - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено задовольнити клопотання про арешт майна.

Накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку 01.10.2024 у період часу з 22 год. 53 хв. до 08 год. 44 хв. 02.10.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, а саме: 17 пластикових пляшок об`ємом 10 літрів кожна всередині яких рідка речовина паливного походження, записна книжка з обкладинкою зеленого кольору з чорновими записами на 101 арк., записна книжка з обкладинкою біло-синього кольору з чорновими записами на 96 арк., блокнот з обкладинкою червоного кольору з чорновими записами на 192 арк., блокнот з обкладинкою чорного кольору з чорновими записами на 172 арк., які поміщено до сейф пакету №PSP4069373, мобільний телефон марки Iphone 7 ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №7375648, мобільний телефон марки «Samsung» А03 ІMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №7375647, 40 злитків срібла кожний з яких по 250 грам, проби 999 які поміщено до сумки синього кольору та які вилучено до сейф-пакету №PSP3135512, золоті злитки у кількості 16 штук №859576, №512667, №859411 100 гр., №177452 50 гр., №066782 10 гр., №066779т 10 гр., №066777т 10 гр., №019664 10 гр., №055393 10 гр., №035786 20 гр., №066684 20 гр., №028720 10 гр., №002429 20 гр., №056204 10 гр., №АА046148 31,10 гр., №980603 20 гр.; 4 золоті монети №ВА000564 10 гр., №ВА000561 10 гр., №ВА000562 10 гр., №ВА000559 10 гр.; 68 золотих монет «один червонец» Р.С.Ф.С.Р.; 1 золота монета «5рублей» 1898 року, 8 золотих монет «10 рублей» які поміщено до сейф-пакету №7375645, грошові кошти у сумі 115000 гривень номіналом по 1000 гривень; Грошові кошти у сумі 237000 гривень номіналом по 500 гривень (472 купюри); Грошові кошти у сумі 46400 гривень номіналом по 200 гривень (232 купюри); Грошові кошти у сумі 13400 гривень номіналом по 100 гривень (134 купюри); Грошові кошти у сумі 3250 гривень номіналом по 50 гривень (65 купюр), які поміщено до сейф-пакету №PSP3135511, грошові кошти у сумі 14400 доларів США номіналом по 100 доларів США (144 купюри); грошові кошти у сумі 14100 євро номіналами по 100 євро (141 купюра); грошові кошти у сумі 7000 євро номіналами по 200 євро (35 купюр); грошові кошти у сумі 3250 євро номіналами по 50 євро (65 купюр); грошові кошти у сумі 750 доларів США номіналами по 50 доларів США (15 купюр); грошові кошти у сумі 140 доларів США номіналами по 20 доларів США (7 купюр); грошові кошти у сумі 420 євро номіналами по 20 євро (21 купюра); грошові кошти у сумі 210 євро номіналами по 10 євро (21 купюра); грошові кошти у сумі 50 євро номіналами по 5 євро (10 купюр); грошові кошти у сумі 15 доларів США номіналами по 5 доларів США (3 купюри), які поміщено до сейф-пакету №7375646, грошові кошти у сумі 661000 гривень номіналом 1000 гривень (661 купюра); грошові кошти у сумі 650000 гривень номіналом 500 гривень (1300 купюр); грошові кошти у сумі 71000 гривень номіналом 200 гривень (355 купюр); грошові кошти у сумі 6000 гривень номіналом 100 гривень (60 купюр), які поміщено до сейф-пакету №PSP3135510, чорнові записи на 1 арк., які поміщено до паперового конверту, 36 пластикових пляшок об`ємом 10 літрів кожна всередині яких рідка речовина паливного походження, 20 пластикових пляшок об`ємом 10 літрів кожна всередині яких рідка речовина паливного походження, 1 скляна банка об`ємом 1 літр зі зразком речовини паливного походження взятої з куба №1., 1 скляна банка об`ємом 1 літр зі зразком речовини паливного походження взятої з куба №2, 1 скляна банка об`ємом 1 літр зі зразком речовини паливного походження взятої з куба №3, 1 скляна банка об`ємом 1 літр зі зразком речовини паливного походження взятої з куба №4, 1 куб №4 об`ємом 1000 літрів всередині якого речовина паливного походження у кількості 1000 літрів, 1 куб №3 об`ємом 1000 літрів всередині якого речовина паливного походження у кількості 1000 літрів, 1 куб №2 об`ємом 1000 літрів всередині якого речовина паливного походження у кількості 1000 літрів, 1 куб №1 об`ємом 1000 літрів всередині якого речовина паливного походження у кількості 600 літрів.

Накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку 01.10.2024 у період часу з 22 год. 53 хв. до 08 год. 44 хв. 02.10.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung»А115F ІMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету №7375649, з можливісю користування.

Зобов`язано прокурора протягом трьох місяців за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільного телефону марки «Samsung»А115F ІMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету №7375649 - після чого передати це майно на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Попереджено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, про необхідність збереження арештованого майна.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку та визнано речовими доказами, має значення для кримінального провадження, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Обставини постановлення оскаржуваної ухвали

Відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001817, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця», акціонерного товариства «Українська залізниця» здійснюють крадіжки товарно-матеріальних цінностей та паливо мастильних матеріалів, які не знаходяться у їх віданні, шляхом проникнення до складських приміщень та інших сховищ РФ «Південна залізниця».

Встановлено, що працівники підприємства ВП «Локомотивне Депо Основа» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» організували схему систематичних крадіжок дизельного пального в вищезазначеному локомотивному депо.

Під час досудового розслідування встановлено, що викрадення палива відбувається в як з самого цеху Локомотивного депо «Основа», так і під час руху тепловоза, шляхом зливу палива з форсунок двигуна.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту й заборону користування майном, тимчасово вилученим у ОСОБА_7 , а саме

Зобов`язати уповноважену особу повернути ОСОБА_7 вилучене у нього майно, а саме:

40 злитків срібла кожний з яких по 250 грам, проби 999 які поміщено до сумки синього кольору та які вилучено до сейф-пакету №PSP3135512, золоті злитки у кількості 16 штук №859576, №512667, №859411 100 гр., №177452 50 гр., №066782 10 гр., №066779т 10 гр., №066777т 10 гр., №019664 10 гр., №055393 10 гр., №035786 20 гр., №066684 20 гр., №028720 10 гр., №002429 20 гр., №056204 10 гр., №АА046148 31,10 гр., №980603 20 гр.; 4 золоті монети №ВА000564 10 гр., №ВА000561 10 гр., №ВА000562 10 гр., №ВА000559 10 гр.; 68 золотих монет «один червонец» Р.С.Ф.С.Р.; 1 золота монета «5рублей» 1898 року, 8 золотих монет «10 рублей» які поміщено до сейф-пакету №7375645, грошові кошти у сумі 115000 гривень номіналом по 1000 гривень; Грошові кошти у сумі 237000 гривень номіналом по 500 гривень (472 купюри); Грошові кошти у сумі 46400 гривень номіналом по 200 гривень (232 купюри); Грошові кошти у сумі 13400 гривень номіналом по 100 гривень (134 купюри); Грошові кошти у сумі 3250 гривень номіналом по 50 гривень (65 купюр), які поміщено до сейф-пакету №PSP3135511, грошові кошти у сумі 14400 доларів США номіналом по 100 доларів США (144 купюри); грошові кошти у сумі 14100 євро номіналами по 100 євро (141 купюра); грошові кошти у сумі 7000 євро номіналами по 200 євро (35 купюр); грошові кошти у сумі 3250 євро номіналами по 50 євро (65 купюр); грошові кошти у сумі 750 доларів США номіналами по 50 доларів США (15 купюр); грошові кошти у сумі 140 доларів США номіналами по 20 доларів США (7 купюр); грошові кошти у сумі 420 євро номіналами по 20 євро (21 купюра); грошові кошти у сумі 210 євро номіналами по 10 євро (21 купюра); грошові кошти у сумі 50 євро номіналами по 5 євро (10 купюр); грошові кошти у сумі 15 доларів США номіналами по 5 доларів США (3 купюри), які поміщено до сейф-пакету №7375646, грошові кошти у сумі 661000 гривень номіналом 1000 гривень (661 купюра); грошові кошти у сумі 650000 гривень номіналом 500 гривень (1300 купюр); грошові кошти у сумі 71000 гривень номіналом 200 гривень (355 купюр); грошові кошти у сумі 6000 гривень номіналом 100 гривень (60 купюр), які поміщено до сейф-пакету №PSP3135510

Витребувати в органу досудового розслідування та дослідити в судовому засіданні апеляційному суді відеозапис протоколу обшуку від 01.10.2024 у період часу з 22 год. 53 хв. до 08 год. 44 хв. 02.10.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що протокол обшуку від 01.10.2024 домоволодіння ОСОБА_9 є недопустимим доказом.

Крім того, є незрозумілими підстави арешту слідчим суддею вилучених у нього матеріальних цінностей: банківських злитків срібла, золота, золотих монет, грошових коштів.

На підтвердження законності походження вилучених грошових коштів ОСОБА_7 надав копії укладених договорів купівлі-продажу квартири, земельної ділянки автомобіля, згідно яких він отримав щонайменше ІОО тис. доларів США.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що грошові кошти та дорогоцінні метали є речовим доказом у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР із попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України, оскільки прокурор, ні слідчий жодним чином не довели, що зазначені матеріальні цінності є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, використовувалися як засіб платежу за викрадені паливно-мастильні матеріали чи/або отримані від продажу викрадених ПММ; є предметом контролю за вчиненням злочину, а |тому були заздалегідь пристосовані та ідентифіковані органом досудового розслідування; є самостійним предметом кримінального правопорушення, оскільки були викрадені тощо; є предметом кримінального правопорушення із корупційною складовою; підлягали вилученню та арешту через заборону їхнього обігу; можуть підлягати конфіскації як додатковому виду покарання тощо.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001817, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця», акціонерного товариства «Українська залізниця» здійснюють крадіжки товарно-матеріальних цінностей та паливо мастильних матеріалів, які не знаходяться у їх віданні, шляхом проникнення до складських приміщень та інших сховищ РФ «Південна залізниця».

Встановлено, що працівники підприємства ВП «Локомотивне Депо Основа» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» організували схему систематичних крадіжок дизельного пального в вищезазначеному локомотивному депо.

Під час досудового розслідування встановлено, що викрадення палива відбувається в як з самого цеху Локомотивного депо «Основа», так і під час руху тепловоза, шляхом зливу палива з форсунок двигуна.

Також є підстави вважати, що викрадене майно незаконно списується як витрачене під час роботи техніки.

На виконання доручення слідчого надійшов рапорт співробітника УКР ГУНП в Харківській області про те, що під час виконання доручення встановлено, що до протиправної діяльності пов`язаної із організацією таємного викрадення товарно-матеріальних цінностей та паливно-мастильних матеріалів на підприємствах залізниці, в умовах воєнного стану чим спричиняються збитки Регіональній філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», може бути причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігає за вказаною адресою викрадене майно та здійснює їх реалізацію.

Вказані відомості підтверджуються проведеним комплексом негласних слідчих (розшукових) дій, а також матеріалами виконаного доручення співробітниками оперативного підрозділу.

01.10.2024 у період часу з 22 год. 53 хв до 08 год. 44 хв 02.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2024 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи зазначені в клопотанні.

Постановою слідчого від 02.10.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Виходячи із положень ч.1 та 3 ст.214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі представник власника майна, зокрема щодо незаконності проведення обшуку також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді