Справа № 645/2691/24
Провадження № 1-в/645/85/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21.06.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 26.06.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком Октябрським районним судом м. Полтави від 21.06.2023 року.

Подання мотивовано тим, що 25.08.2023 року ОСОБА_4 був роз`яснений порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що засуджений склав підписку від 25.08.2023 року. 06.10.2023 року була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою засуджений ОСОБА_4 повинен з`являтись на реєстрацію в першу п`ятницю кожного місяця, з якою він ознайомився 06.10.2023 року під підпис. Протягом іспитового строку громадянин ОСОБА_4 порушував порядок та умови відбування покарання з випробуванням. А саме: 18.11.2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 15.01.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 05.02.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, 05.04.2024 року не з`явився для реєстрації до Немишлянського РВ. Документів, які підтверджують поважність причини неявки на реєстрацію не надав, чим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України. 10.04.2024 року із засудженим була проведена індивідуальна профілактична бесіда та винесене письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, відповідно до ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України. Засуджений письмово попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання. Однак засуджений не виконав обов`язків, покладених на нього судом та 03.05.2024 року повторно не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації. За фактом порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 було надано письмове пояснення, яким останній підтвердив відсутність об`єктивних, документально підтверджених обставин, які фактично позбавили його можливості своєчасно з`явитись у встановлений день для реєстрації. Своїми діями громадянин ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, не проявив готовності до самокерованої, соціально-правомірної поведінки, що свідчить про неможливість засудженого стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, що підтверджується нехтуванням обов`язків, встановлених судом, отже, є вагомою підставою для направлення засудженого для відбування покарання згідно з вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився, причини не явки суду не повідомив.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання без участі представника, подання повністю підтримує.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд подання за її відсутності, в задоволенні подання відмовити.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із положень ст.166 КВК України вбачається, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. На підставі п. п. 1, 2, ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

03.08.2023 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області (далі - Немишлянського РВ) відносно засудженого ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року, який набрав законної сили 24.07.2023.

Згідно вимоги управління інформаційно аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області від 15.05.2024 № 24/24/2285-24 - відносно ОСОБА_4 23.01.2023 до суду направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що станом на момент звернення представника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, було відомо про наявність направленого до суду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 п. 8 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За змістом п. 5.7 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України від 19.12.2003 р. № 270/1560, вбачається, що питання про скасування звільнення від покарання із випробуванням з іспитовим строком і направлення в місця позбавлення волі може розглядатись судом лише впродовж іспитового строку.

З подання вбачається, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року надійшов на виконання до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 3 серпня 2023 року.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року у справі № 643/9435/20 при призначенні покарання ОСОБА_4 у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, приєднано частково невідбуте покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 16.11.2021, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, в межах якого вирішується питання скасування звільнення від відбування покарання .

З матеріалів, доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні, не вбачається, що засуджений не з`являвся до інспекції більше двох разів саме без поважних причин, оскільки причини неявки ОСОБА_4 на реєстрацію співробітниками органу пробації не з`ясовано, проте необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з`ясування поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Так, згідно матеріалів особової справи, доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні, встановлено, що 25.08.2023 року гр. ОСОБА_4 був роз`яснений порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що засуджений склав підписку від 25.08.2023 року (аркуш справи № 24, 26). 25.08.2023 року була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою засуджений ОСОБА_4 повинен з`являтись на реєстрацію в першу, другу та третю п`ятницю кожного місяця, з якою він ознайомився 25.08.2023 року під підпис (аркуш справи № 29). 06.10.2023 року була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою засуджений ОСОБА_4 повинен з`являтись на реєстрацію в першу п`ятницю кожного місяця, з якою він ознайомився 06.10.2023 року під підпис (аркуш справи № 44). 01.12.2023 р. ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, проте документів, які б підтверджували поважність причини неявки на реєстрацію не надав. Крім того, 05.04.2024 р. ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, проте документів, які б підтверджували поважність причини неявки на реєстрацію не надав, надав пояснення, що не з`явився через те що, працював неофіційно. 10.04.2024 року із засудженим була проведена індивідуальна профілактична бесіда та винесене письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (аркуш справи № 93), відповідно до ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України. Засуджений письмово попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання. Однак засуджений не виконав обов`язків, покладених на нього судом та 03.05.2024 року повторно не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації. За фактом порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 було надано письмове пояснення, яким останній підтвердив відсутність об`єктивних, документально підтверджених обставин, які фактично позбавили його можливості своєчасно з`явитись у встановлений день для реєстрації (аркуш справи № 96). Також, як вбачається з матеріалів особової справи 18.11.2023 року ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 15.01.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 05.02.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно листка реєстрації, не вбачається, що 03.05.2024 ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію, оскільки відсутні данні запису.

Згідно з ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособове згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично здійснює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (ч. 2 ст.166 КВК України). У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень (ч.3 ст.166 КВК України). Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч. 4 ст.166 КВК України).

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 2 підрозділу 3 розділу ІV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5 перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.п. 8-9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, або про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

На думку суду, неявку засудженого для реєстрації до органу пробації, не можна вважати умисним невиконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків без поважних причин, оскільки останній вчинив дії для повідомлення про причини своєї неявки та надання відповідних пояснень органу пробації.

З особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він не порушує інших обов`язків, які покладені на нього вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023 року, зокрема не змінював місце проживання, роботи або навчання без повідомлення про це уповноваженого органу з питань пробації; - періодично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з пи тань пробації; - не виїжджав за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Окрім того, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є необхідність з`ясування поважності причин неявки до органу пробації або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом, встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та з`ясування інших обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, та саме після застосування до нього письмово попередження.

Таким чином, за відсутності засудженого суд не має можливості встановити причини порушення засудженим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків згідно вироку суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що участь засудженого під час розгляду даного подання є обов`язковою, та розгляд даного подання у відсутність засудженого ОСОБА_4 порушить право останнього на захист у зв`язку з чим подання органу з питань пробації не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 ч. 2 КК України, ст.537,539 КПК України, ст. ст.164,166 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя -