УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернулася ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, накладений арешт, зокрема, на квартиру за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_3 (справа № 761/26529/23).

Однак заявник вважала, що такий арешт є необґрунтованим, у зв`язку з чим його слід скасувати.

Заявник ОСОБА_3 на виклик суду в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Прокурор, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання належним чином, не прибув, про поважність причини неявки не повідомив. Зазначена обставина не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023 про арешт майна, накладений арешт, зокрема, на квартиру за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_3 .

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на доводи заявника щодо наявних, на її думку, порушень під час ухвалення рішення про накладення арешту майна, та зазначити, що відповідно до ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень КПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності судового рішення слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на таке рішення у встановленому законом порядку, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 11.03.2011 у справі № 2-рп/2011.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК, якою передбачено, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання існували достатні підстави для висновку, що вказаний об`єкт нерухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, з ухвали вбачається, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що квартира за адресою - АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, воно не містить належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023, що дає слідчому судді підстави для висновку, що необхідність арешту на зазначене у клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто наголосити, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

За правилами ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії досудового розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене нерухоме майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник у обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню у ході досудового розслідування.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 000 04 від 04.01.2023, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 (справа № 761/26529/23), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1