Провадження №1-кп/523/1407/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000300 від 3.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі р. Грузія, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси з Суворовської окружної прокуратури м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України разом з клопотанням прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також за наявності письмової заяви ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 про беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та висловивши згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_6 у зв`язку з чим на підставі ст.381 ч.2 КПК України суд визнав за необхідне призначити розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку. Водночас до суду надійшли матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000300 від 3.07.2024 року, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання особою своєї винуватості.

Положеннями ст.381 ч.1 КПК України регламентовано, що після отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, невідкладно призначає судовий розгляд.

За змістом ст.382 ч.1 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За змістом обвинувального акту та вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані матеріали кримінального провадження, встановлено, що 2.07.2024 року приблизно о 22:15 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Домашній», розташованому по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту з раніше не знайомим йому ОСОБА_6 , діючи навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар розкладним ножом, який був при ньому, в область 1-го пальця лівої руки, тим самим спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи за №1154 від 15.08.2024р. тілесні пошкодження у вигляді різаної рани першого пальця лівої руки з пошкодженням медіальної пальцевої артерії на нерву, що в комплексі оцінюються як такі, що викликали розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), що за критеріями п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно письмової заяви та наданих до суду матеріалів ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, викладеному в обвинувальному акті, і будучи допитаним дізнавачем надавав визнавальні покази, не оспорюючи встановлені фактичні обставини вчиненого кримінального проступку, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не проводилося відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Таким чином, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, які не заперечувалися учасниками провадження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України та обвинувачений дійсно винний у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Відповідно вимог ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Згідно положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Санкцією статті 125 ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно встановлених органом досудового розслідування обставин, судом також досліджені матеріали, які наявні в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000300 від 3.07.2024 року, які характеризують особу ОСОБА_3 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує час вчинення кримінального проступку, характер, ступінь тяжкості, мотивацію та суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, які наявні в матеріалах кримінального провадження, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 19.08.2024 року, як вбачається наявне постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на обліку не перебуває, разом з цим офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійних легальних джерел доходів, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого йому проступку, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 ч.1 п.1 КК України, досудовим слідством вказане щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, досудовим слідством не встановлено.

За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи відносно потерпілого, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, речові докази не долучалися.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000300 від 3.07.2024 року, долучених до обвинувального акту та наданих до суду, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового провадження за №523/14053/24 (Пр.№1-кп/523/1407/24).

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України та вимого цього Кодексу, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії проступку, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, як вбачається не працевлаштований, що в свою чергу за відсутності легальних джерел доходів унеможливлює призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією вищезазначеної статті, а за відсутності офіційного місця роботи не вбачається підстав для застосування такого виду покарання як виправні роботи, на думку суду громадські роботи є не дієвими, обмеження волі не доцільним, у зв`язку з чим суд дійшов до переконання, що міра покарання у вигляді пробаційного нагляду, який відповідно положень ст.59-1 КК України полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків (відповідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» за №3342-IX від 23.08.2023р., який набрав чинності 28.03.2024 року), що на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Керуючись ст.ст. 50-51, 59-1 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Відповідно до положень ст.59-1 ч.2 КК України покласти на ОСОБА_3 , засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.59-1 ч.3 п.3 КК України покласти на ОСОБА_3 додаткові обов`язки:

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Відповідно до ст.49-1 ч.1 КВК України виконання вироку в даній частині щодо покарання у виді пробаційного нагляду покласти на районний відділ Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання засудженого ОСОБА_3 .

Згідно ст.49-2 ч.2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.49-3 ч.1 КВК України роз`яснити ОСОБА_3 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що стосовно засудженого, який ухиляється від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 ч.3 Кримінального кодексу України.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000300 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3.07.2024 року та долучених до обвинувального акту - зберігати в матеріалах судового провадження за №523/14053/24 (Пр. №1-кп/523/1407/24) в кримінальній канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ухваленого за результатами спрощеного провадження передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених ст.394 КПК України, а саме вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а для ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1