Справа № 624/861/24
провадження № 1-кп/624/86/24
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому провадженні в залі суду селища Кегичівка, Берестинського району, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бесарабівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

18 вересня 2024 року до канцелярії Кегичівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 336 КК України.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішень по справі, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме: затвердження або відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості чи про примирення, повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження, повернення обвинувального акту, немає.

Кримінальне провадження підсудне Кегичівському районному суду Харківської області.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що в даній справі є достатньо підстав для її розгляду в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які також вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання.

За клопотанням учасників підготовчого судового засідання з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні та призначити справу до слухання у відкритому судовому засіданні, який здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та свідків.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком до 06 листопада 2024 року включно.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначив про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від суду обумовлений тим, що ОСОБА_3 неодноразово ухилявся від органу досудового розслідування, оголошувався в державний розшук, а також порушував умови домашнього арешту. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження. В зв`язку з вищевикладеним та враховуючи той факт, що обвинувачений неодноразово ухилявся від органу досудового розслідування, порушував умови домашнього арешту, при наявності ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою сприятиме досягнення цілей кримінального судочинства. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись не те, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, мати пенсійного віку та постійне місце проживання.

Захисник у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що у його підзахисного є міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, мати пенсійного віку та двоє неповнолітніх дітей, а тому просив змінити запобіжних захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, згідно з якою клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою . Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так судом встановлено, що стосовно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строк якого спливає 06 листопада 2024 року.

ОСОБА_3 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з існуванням ризиків переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 5 років, обвинуваченому в разі визнання його винуватим, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_3 не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, тому враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинувачуваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення обвинувачуваного до суду.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не здатні забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище ризики підсилюються запровадженим на території України воєнним станом, зокрема ризик переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим тільки збільшується.

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Отже, оцінивши обставини справи, суд вважає встановленим та доведеним наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які з часом тримання обвинуваченого під вартою не втратили свою актуальність і на цей час.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 197, 199, 314, 315, 316, 371, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000074 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України в залі Кегичівського районного суду Харківської області на 19 листопада 2024 року на 14-30 годину.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні, з викликом: прокурора, обвинуваченого, захисника та свідків.

Рахувати обвинуваченого ОСОБА_3 до закінчення розгляду цим судом кримінального провадження за Кегичівським районним судом Харківської області.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 грудня 2024 року з раніше визначеною заставою.

Копію даної ухвали надати учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1