УХВАЛА

Іменем України

14.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене старшим дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001089, зареєстрованого 10.08.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 10.08.2024 року близько 18 години 14 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції під час опрацювання виклику в даній квартирі, в якій знаходився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на столі в кімнаті було виявлено фольговий згорток з подробленою речовиною зеленого кольору, яка зовні схожа на наркотичну.

З даного приводу сектором дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 10.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 10.08.2024 близько 18 год. 14 хв. за адресою: АДРЕСА_2 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області на лінію «102» надійшов рапорт від поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту ПП сержанта поліції ОСОБА_6 , про те, що під час несення служби в складі екіпажу «Граніт-101», спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , під час опрацювання виклику за вище вказаною адресою у приміщенні знаходиться речовина ззовні схожа на наркотичну.

В подальшому на місце події було викликано було викликано СОГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, якими під час проведеного обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було оглянуто приміщення кімнати №1, де на столі знаходився фольговий згорток з подрібленою речовиною зеленого кольору ззовні схожою на наркотичну, котрий, як вказано у клопотанні, належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний згорток вилучено та запаковано до спец пакету НПУ WAR 1303798, опечатано згідно правил пакування речових доказів.

Посилаючись на положення ст. 132, 170 КПК України та з метою забезпечення збереження речового доказу, дізнавач за погодженням із прокурором просить накласти арешт на фольговий згорток з сухою рослинною масою.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0001089 від 10.08.2024, сектором дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом виявлення працівниками поліції під час опрацювання виклику у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 фольгового згортку із подробленою речовиною зеленого кольору.

Постановою старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 12.08.2024 року фольговий згорток з сухою рослинною масою, який був упакований до спеціального пакету WAR 1303798, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, котра може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що фольговий згорток з сухою рослинною масою був вилучений під час обшуку квартири 10.08.2024 року за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, статтею 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, до клопотання про накладення арешту на майно не були додані ані ухвала слідчого судді про погодження обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , ані письмова заява особи, яка є власником зазначеного житлового приміщення або на законній підставі проживає у вказаному житлі, про дозвіл на проникнення до квартири. У свою чергу відсутність одного з таких документів фактично призведе до неможливості використання вилученого згортку як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Також слідчим суддею звернуто увагу, що згідно з протоколом обшуку останній був проведений 10.08.2024 року у квартирі АДРЕСА_3 . Та обставина, що фольговий згорток з сухою рослинною масою був вилучений саме у квартирі АДРЕСА_4 за вказаною адресою підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Натомість слідчий за погодженням із прокурором просять накласти арешт на згорток з сухою рослинною масою, який вилучений під час обшуку 10.08.2024 року у квартирі АДРЕСА_5 .

Зважаючи на викладене, а також на неможливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт указаного у клопотанні майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173, 233 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1