Провадження № 1-кс/344/5615/24
У Х В А Л А

06 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про часткове скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчими СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001773 за ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 08.07.2024 приблизно о 18.10 год. на АДРЕСА_1 , де водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Skoda Fabia, реєстраційний № НОМЕР_1 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка внаслідок цього отримала тілесні ушкодження. Автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний № НОМЕР_2 вилучено 08.07.2024 під час огляду місця події та цього ж дня визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області розглянувши клопотання слідчого, 16.07.2024 ухвалив накласти арешт на автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний № НОМЕР_3 НА із забороною на користування, відчуження та розпорядження. Автомобіль оглянуто в ході досудового розслідування, щодо нього проведено експертизу з дослідження технічного стану. Усі ризики, які були зазначені, щодо запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також потреби проведення низки слідчих дій та ряду експертних досліджень із вказаним майном відсутні. Вказаний автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, а також для забезпечення цивільного позову. Водночас, потерпілою ОСОБА_4 17.07.2024 подано заяву слідчому, в якій вона зазначила, що будь-яких претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_3 не має і в подальшому не буде мати. Майнову та моральну шкоду, завдану їй внаслідок цієї ДТП, відшкодовано у повному обсязі. В подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Адвокат просив проводити розгляд клопотання без його участі, та участі власника майна, підтримуючи клопотання.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою від 16.07.2024 року накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який вилучений 08.07.2024 під час огляду місця події, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_4 власником зареєстровано ОСОБА_5 ..

Згідно заяви від 17.07.2024 року ОСОБА_4 будь-яких претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_3 немає і в подальшому не буде мати. Майнову та моральну шкоду, завдану їй внаслідок ДТП, відшкодовано в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного майна здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу заявник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор.

Крім цього, до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідженні речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С ТА Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1