КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2024 задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до трьох місяців.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_6 зобов`язано прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали в частині тримання підозрюваного під вартою та покладених на нього обов`язків визначено до 18.05.2024.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід

______________________________________________________________________________

Справа № 753/7370/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3433/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, який є недоцільним, з огляду на те, що підозра у даному випадку є необгрунтованою.

У судовому засіданні 31.07.2024 підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що відмовився від послуг захисника, який здійснював його захист за призначенням в суді першої інстанції, та просив проводити судовий розгляд у відсутності захисника, вказавши, що свої інтереси буде представляти самостійно.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, за відсутності у кримінальному провадженні обставин, визначених ст. 52 КПК України, які передбачають обов`язкову участь захисника, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який в режимі відеоконференцзв`язку із Державною установою "Київський слідчий ізолятор" підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001108 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що 18.04.2024 блищько 02-20 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , який раніше вчинив злочини, передбачені ст. 186 КК України, діючи умисно, повторно, з корислисвих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом ривка відкрито вихопив у потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон, вартість якого становить 6159 грн. 30 коп.,та зник з місця вчинення злочину.

Відповідно до даних протоколу затримання від 18.02.2024, цього ж дня о 23 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

19.02.2024 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 20.02.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18.04.2024, із визначенням застави в розмірі 60 560 грн. та покладенням на нього обов`язків, у разі внесення застави, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_12 від 11.04.2024 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001108 до трьох місяців.

12.04.2024 слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2024 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до трьох місяців.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_6 зобов`язано прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали в частині тримання підозрюваного під вартою та покладених на нього обов`язків визначено до 18.05.2024.

Як убачається із матеріалів судового провадження, станом на день апеляційного розгляду закінчився строк дії оскаржуваної ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 18.05.2024. Крім того, згідно наданих прокурором відомостей, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001108 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті, та ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10.05.2024 призначено судовий розгляд, та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та питання про обґрунтованість, наявність підстав та доцільність продовження тримання під вартою є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

Разом з тим, предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що станом на день розгляду слідчим суддею клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на особу підозрюваного, який раніше судимий, характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджали закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно було провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, його процесуальну поведінку, станом на день розгляду клопотання дійшов висновку про можливість визначення йому застави в мінімальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочину, а саме у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою із визначенням застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3