Провадження № 1-кс/185/1345/24
У Х В А Л А

12 листопада 2024 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою ТОВ «Донпроммар ЮВ»про скасування арешту майна, накладеного постановою Київського районного суду м. Донецька від 01.10.2012,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2024 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про скасування арешту майна, накладеного постановою Київського районного суду м. Донецька від 01.10.2012 в кримінальній справі №4/523/2285/12, а саме арешту частини рахунків ТОВ «Донпроммар ЮВ» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Вивчивши клопотання, приходжу до висновку про необхідність його повернення з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) визначено, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Разом з цим, 14 вересня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 760/34216/19, провадження № 61-3868св21 (ЄДРСРУ № 99612857) наголосив, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Вказаний висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19).

У пункті 21.4. цієї постанови Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

Отже, за загальним правилом, арешт, накладений у рамках кримінального провадження, знімається за правилами кримінального судочинства (на стадії досудового розслідування слідчим суддею, на стадії судового розгляду чи після нього - судом). Але з цього правила існують винятки. Наприклад, у випадку арешту майна, накладеного за правилами КПК України 1960 р. та не знятого за цим кодексом після закриття кримінальної справи, такий арешт знімається у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до матеріалів заяви арешт на частину рахунків ТОВ «Донпроммар ЮВ» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 було накладено відповідно до постанови Київського районного суду м. Донецька від 01.10.2012 за поданням слідчого під час досудового розслідування кримінальної справи № 75-12-05-244/4 у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 205 КК України, розпочатої за КПК України 1960 року.

Проте матеріали заяви не містять інформації та доказів результатів розслідування та розгляду зазначеної кримінальної справи, чи закрито кримінальне провадження на стадії досудового розслідування, чи було передано до суду та чи завершено кримінальне провадження в суді (вирок, постанова про закриття провадження), чи кримінальне провадження не є закінченим, не відомо та не зазначено чи є юридична особа ТОВ «Донпроммар ЮВ» учасником зазначеної кримінальної справи, якщо так то її процесуальний статус.

Отже з матеріалів заяви, а саме постанови суду про накладення арешту можливо припустити, що ТОВ «Донпроммар ЮВ» є юридичною особою, яка можливо не є учасником кримінального провадження, проте без зазначених вище відомостей та доказів не можливо встановити за правилами цивільного чи господарського судочинства, чи за правилами КПК України 2012 року, слідчим суддею чи судом повинна розглядатись дана заява.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог закону, повертає його особі, яка звернулася з цим клопотанням.

На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до висновку про повернення заяви.

Керуючись ст. 9, 172, 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ТОВ «Донпроммар ЮВ»про скасування арешту майна, накладеного постановою Київського районного суду м. Донецька від 01.10.2012- повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права на повторне звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України, після усунення обставин, що стали підставою для його повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1