Справа № 159/4823/24
Провадження № 1-кс/159/1600/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

30 липня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000953 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000953 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 5 КК України.

На розгляд клопотання слідчий, прокурор, власник майна не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 01.04.2024 по 22.07.2024 невстановлена особа, проникнувши невстановленим способом до квартири таємно викрала гроші в сумі 10 000 доларів США, 2 300 Євро, 4 000 злотих, 50 фунтів, виробів з золота загальною вагою 150 гр, належні ОСОБА_5 та 350 000 грн., 170 Євро, 50 злотих, належні його батьку ОСОБА_5 , а також 50000 гривень, належних його матері, ОСОБА_6 .

Відомості за вказаним фактом внесено слідчим відділом Ковельського РУП ГУНП у Волинській області до ЄРДР 23.07.2024 за №0000953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

23.07.2024 ОСОБА_7 добровільно видав працівнику поліції мобільний телефон «Мото», G13 IMEI НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 24.07.2024 мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Додатками клопотання підтверджується, що добровільно виданий мобільний телефон є речовим доказом, отже має значення для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, те що слідчим доведено, що мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон «Мото», G13 IMEI НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та добровільно ним виданий 23.07.2024.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Арештоване майно зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою: вул. Незалежності, 119а, м. Ковель, Волинська область.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1