Провадження № 1-кс/524/2912/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судового засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0002158 від 02.10.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0002158 від 02.10.2024 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 02.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, за фактом закінченого замаху на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.10.2024 до чергової частини Кременчуцького РУП з письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив замах на згвалтування її малолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом демонстрації його оголених статевих органів та пропозиції вступу до інтимних відносин з ним, шляхом орального проникнення до тіла дитини та переслідування останньої з цією метою, але не довів свій злочинний умисел до кінця по причинам, що не залежали від його волі, а саме - через виклик поліції дитиною. Малолітня заявниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомила, що він пропонував вступу до інтимних відносин з ним, шляхом орального проникнення через смс повідомлення в Телеграм.

02.10.2024 року протоколом огляду виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone XR» у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено до сейф-пакету ICR 0109565.

Вищевказані речі на праві власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002158 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий та власник майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчим надана заява про розгляд клопотання без її участі. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 2 статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, тобто внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення.

Слідчим зазначено, що вилучене майно, містить ознаки кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, при цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством зібрані достатні докази про вчинення злочину, які доведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на дане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,16, 84, 98, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0002158 від 02.10.2024 року, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено протоколом огляду від 02.10.2024 року , а саме: мобільний телефон чорного кольору «iPhone XR», який поміщено до сейф-пакету ICR 0109565, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Всі вищеперераховані речі залишити на зберігання в кімнаті збереження речових Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, буд. 6.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1