Справа № 439/2089/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/738/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 червня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дітківці, Бродівського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ст. 336 КК України до трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 у період дії встановленого в Україні воєнного стану, будучи військовозобов`язаним та визнаним висновком військово-лікарської комісії здоровим та придатним до проходження військової служби, отримавши 20 липня 2023 року повістку про те, що він має з`явитися 21 липня 2023 року, о 08 год. 00 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину, діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на військову службу, без поважних причин відмовився проходити військову службу по мобілізації та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний у повістці день та час, а саме 21 липня 2023 року, для відправки у військову частину, чим умисно ухилився від призову на військову службу по мобілізації на особливий період.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду постановлений за неповного з`ясування обставин справи, є передчасним та незаконним.

Вважає призначене обвинуваченому покарання надмірно суворим.

Акцентує, що суд першої інстанції не врахував обставин неприбуття обвинуваченого до ТЦК, пов`язаних із смертю його батька наступного дня після вручення повістки ОСОБА_6 .

Зазначає, що мати обвинуваченого і бабуся - ОСОБА_10 , яка проживає окремо, потребують постійної сторонньої допомоги, так як двоє братів ОСОБА_6 перебувають за кордоном і в Україну не повернуться.

Також наголошує, що в разі засудження обвинуваченого ОСОБА_6 до позбавлення волі, у складних життєвих обставинах залишиться його вагітна дружина і троє малолітніх дітей.

Звертає увагу на те, що суд не врахував щирого каяття обвинуваченого і необґрунтовано відхилив пом`якшуючу обставину, а саме активне сприяння розслідуванню та розкриттю кримінального правопорушення, окрім цього зазначає, що ОСОБА_6 в подальшому, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 щоб отримати повістку, однак йому було відмовлено, у зв`язку із наявністю кримінального провадження щодо нього.

Просить скасувати вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2024 року, ухвалити новий вирок, яким застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі стром на три роки та звільнити останнього від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_9 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 336 КК України, а саме, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і мотивовано, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, встановивши відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 мінімальне покарання у межах санкції ст. 336 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, яке він має відбувати в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку, застосування відносно обвинуваченого інституту, так званого, умовного звільнення, суперечить загальним засадам призначення покарання і не забезпечить досягнення його мети, оскільки ОСОБА_6 вчинив, в умовах особливого періоду, умисний злочин проти встановленого порядку комплектування Збройних сил України, що забезпечують обороноздатність України, особовим складом за мобілізацією.

Покликання захисника про поважність причин неприбуття обвинуваченого ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаний у повістці день та час, а також щодо складних життєвих обставин, пов`язаних з перебуванням на утриманні останнього чотирьох дітей, матері, дружини і бабусі, на думку колегії суддів, з огляду на констатовану судом відсутність у останнього права на відстрочку та звільнення від призову на військову службу, не є визначальними обставинами, які давали б можливість застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4