печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора слідчих Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 22.04.2014 та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора слідчих Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 22.04.2014 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_5 позбавлений можливості володіти, користуватись чи розпоряджатись своїм майном за відсутності ухвали про арешт, тобто без вмотивованого рішення суду, у зв`язку із чим, просить повернути зазначене майно.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. В заяві поданій до суду просив судове засідання проводити без його участі. Крім того, надав копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність осіб, які не з`явилися, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази в її обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

З матеріалів скарги та долучених до неї документів вбачається, що 28.11.2022 року о 17 год. 03 хв. старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 671-IX від 04.06.2020); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час затримання ОСОБА_4 проведено особистий обшук останнього, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 14 Pro model A2889фіолетового кольору з прозорим чохлом, з намальованим ведмедем та написом ОСОБА_7, з сім-карткою НОМЕР_1 ; Банківську картку ПриватБанк VISA № НОМЕР_2 , дійсну до 06/24; Банківську картку ПриватБанк VISA № НОМЕР_3 , дійсну до 01/28.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 року у провадженні № 757/54800/23-к накладено арешт на майно, яке 28.11.2023 вилучено в ході проведення особистого обшуку, що належить ОСОБА_4 .

Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 року у провадженні № 757/54800/23-к накладено арешт на майно, про повернення якого просить адвокат.

Керуючись ст. ст. 26, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора слідчих Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 22.04.2014 та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1