печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001170 від 20.08.2019 р,-

В С Т А Н О В И В:

25.07.2024 року прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження, на нерухоме майно, а саме:

- 8/25 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (приміщення ресторану), за реєстраційним номером 01 , за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 1/500 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (будівля сараїв літ. «В», «Г», «Д», ворота № 1,4, підпірна стіна, № 5), за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ПрАТ «Вінницятурист». Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 384861586) належить на праві власності ТОВ «Готель Поділля про». Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

З`ясовано, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Таким чином, передача майнових комплексів у відання Української республіканської ради профспілок, правонаступником якої після розпаду СРСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому - Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

Отже майно, що розташоване на території України та перебувало у віданні загальносоюзної громадської організації, а на момент створення Федерації професійних спілок України, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», ЗАТ «Укрпрофтур» тощо, перебувало у державній власності, то таке майно не могло бути відчужене без згоди його власника - держави в особі Фонду державного майна України.

Проте, з метою незаконного заволодіння державним майном, а саме цілісними майновими комплексами, пансіонатами, спортивними комплексами, адміністративними будівлями, концертними залами, готелями, іншими об`єктами нерухомості, що розташовані на території України, невстановлені на даний час особи, у тому числі керівники та працівники Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших, заснованих ними суб`єктів господарювання, розробили злочинний план, згідно якого, крім іншого, місцеві органи виконавчої влади, в порушення вимог Указу Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30.08.1991 «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України від 10.09.1991 «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України», Постанови Верховної Ради України № 3943 від 04.02.1994- ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, мали оформити та видати в порушення вказаних вимог законодавства представникам Федерації профспілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших заснованих ними суб`єктів господарювання, свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, яке перебувало в їх віданні.

На виконання свого злочинного плану, діючи умисно, скоординовано за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння державним майном, невстановлені на даний час службові особи Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб`єктів господарювання, за попередньою змовою з іншими особами організували подачу до відповідного структурного підрозділу Київської міської державної адміністрації заяв про оформлення права колективної власності та додатків до них для подальшого, незаконного отримання свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, що перебуває в їх (Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб`єктів господарювання, тощо) віданні, за відсутності правовстановлюючих документів на це майно.

Таким чином дії осіб, причетних до реалізації вищезазначеної схеми осіб, спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а також на приховання і маскування незаконного походження таких доходів, володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, а так само пов`язані із набуттям, володінням та використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Встановлено, що Федерація професійних спілок України є засновником ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на 92,92 % та ПрАТ «Укрпрофтур» на 96 %.

Встановлено, що ПрАТ «Укрпрофтур» є засновником ПрАТ «Львівтурист» (), ПрАТ «Вінницятурист» () та є власником їх акцій на загальну суму понад 99 % від їх загальної кількості.

Так, службовими особами ПрАТ «Вінницятурист» 05.09.2017 на підставі договору купівлі-продажу протиправно відчужено державне майно - 8/25 часток туристичного комплексу «Поділля» (приміщення ресторану), загальною площею 1912 м2 , розташованого за адресою: вул. Пушкіна, буд. 4, м. Вінниця.

Разом з цим, 10.11.2017 службовими особами ПрАТ «Вінницятурист» 05.09.2017 на підставі договору купівлі-продажу протиправно відчужено державне майно - 1/500 частки туристичного комплексу «Поділля» (будівля сараїв літ. «В», «Г», «Д», ворота № 1,4, підпірна стіна, № 5), розташованого за адресою: вул. Пушкіна, буд. 4, м. Вінниця.

У подальшому, службові особи ПрАТ «Львівтурист», ПрАТ «Вінницятурист», ПрАТ «Укрпрофтур» та ТОВ «Готель Поділля Про» ( ), діючи за попередньою змовою, уклали ряд правочинів з метою подальшого протиправного відчуження державного майна, розташованого за вказаною адресою.

Зокрема, 10.08.2021 між ТОВ «Готель Поділля Про» та ПрАТ «Львівтурист» укладено договір позики, відповідно до якого ПрАТ «Львівтурист» отримує від ТОВ «Готель Поділля Про» позику у розмірі 26 006 607 гривень, зі строком виконання 09.02.2022. Крім того, 16.08.2021 року між ТОВ «Готель Поділля Про» та ПрАТ «Вінницятурист» в забезпечення вказаного договору позики укладено іпотечний договір, предметом якого є 339/500 частки нежитлових будівель та споруд туристичного комплексу «Поділля» під номером 4 , що знаходиться в місті Вінниці, по вулиці Пушкіна та 33/100 частки земельної ділянки під АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0541 га, кадастровий номер :02:055:0135, що може свідчити про планування службовими особами вказаних підприємств незаконного відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна. У подальшому на користь третіх осіб незаконно відчужено вказана земельна ділянка та нерухоме майно.

Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 384861586):

- 8/25 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (приміщення ресторану), за реєстраційним номером 01 , за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 1/500 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (будівля сараїв літ. «В», «Г», «Д», ворота № 1,4, підпірна стіна, № 5), за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «Готель Поділля Про». Однак, наказом Міністерства юстиції України № 667/5 від 20.02.2023 скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на вказане нерухоме мейно за ТОВ «Готель Поділля Про» № 65064778 від 07.10.2022. Тому, фактично 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ПрАТ «Вінницятурист».

Зібрані під час досудового слідства докази вказують на те, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом протиправного посягання службових осіб правоохоронних органів, службових осіб Федерації професійних спілок України, ПрАТ «Укрпрофтур», ПРАТ «Вінницятурист», ПрАТ «Львівтурист» та ТОВ «Готель Поділля Про».

З урахуванням постанови Верховної Ради України «Про управління майном підприємств, установ та організацій, що є у загальнодержавній власності» від 14.02.1992 р., функція по управлінню державним майном покладена на Кабінет Міністрів України, а після набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про Тимчасове положення про Фонд державного майна України» від 07.07.1992 р. - на Фонд державного майна України.

З огляду на що, право власності держави Україна після розпаду СРСР, історії створення спірного майна та створення ПрАТ «Укрпрофоздоровниці», ПрАТ «Укрпрофтур» та ПРАТ «Вінницятурист», з проголошенням незалежності України 24.08.1991 право власності на майно набула держава, тому відповідно до постанови Верховної ради України №2268ХІІ від 10.04.1992 та №3943-ХІІ від 01.02.1994 орган, якому надані повноваження прийняти та розпоряджатись спірним об`єктом до визначення суб`єктів його права, є Фонд державного майна України.

Таким чином, майно не могло на законних підставах перейти у власність Федерації незалежних профспілок України, яке згодом остання передала до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофтур» та ПрАТ «Укрпрофоздоровниці», оскільки майно перейшло у державну власність відповідно до вищезазначених положень нормативно - правових актів.

Зазначене свідчить про те, що усе майно, передане до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофтур» та ПрАТ «Укрпрофоздоровниці» та яке в подальшому ними передано/продано іншим суб`єктам господарювання є державною власністю.

Оскільки об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб Федерації професійних спілок України, ПрАТ «Укрпрофтур», ПрАТ «Вінницятурист», ПрАТ «Львівтурист» та ТОВ «Готель Поділля Про» є вищезазначене нерухоме майно, постановою слідчого у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання такого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Так, завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа. не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що вказане нерухоме майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні із наведених у клопотанні підстав та обставин.

Метою накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

З метою забезпечення арешту майна розгляд даного клопотання необхідно здійснити без повідомлення його власників, оскільки майно на яке необхідно накласти арешт не було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою запобігання відчуженню державного майна, яке є об`єктом кримінально протиправних дій та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001170 від 20.08.2019 р - задовольнити. Накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження, на нерухоме майно, а саме:

- 8/25 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (приміщення ресторану), за реєстраційним номером 01 , за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 1/500 частки об`єкту нерухомого майна - туристичного комплексу «Поділля» (будівля сараїв літ. «В», «Г», «Д», ворота № 1,4, підпірна стіна, № 5), за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ТОВ «КАРПАТИ СІЧ» ();

- 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, 4, належить на праві власності ПрАТ «Вінницятурист». Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 384861586) належить на праві власності ТОВ «Готель Поділля про».

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно переліченого нерухомого майна. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 р . Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1