єдиний унікальний номер справи 531/3/23
номер провадження 1-в/531/69/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Полтавського РС №3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка подання Полтавського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області по вирішенню питання про приведення вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 , засудженої за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до подання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2023 року за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді одного року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України покладено судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком чинності засуджена ОСОБА_5 перебуває на обліку у Полтавському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX. Вказаним Законом встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та станом на дату вчинення кримінального правопорушення 2481,00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення..

В зв`язку з чим в поданні ставиться питання про приведення даного вироку у відповідність до вимог Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX.

Представник Полтавського РС №3 в судовому засіданні при розгляді подання покаладався на розсуд суду.

Прокурор під час судового засідання зазначив, що є підстави для приведення вироку суду від 06 жовтня 2023 року у відповідність шляхом звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та станом на дату вчинення кримінального правопорушення 2481,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Вважав, що необхідно було б також виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на ч. 1 ст. 70 КК України, а також посилання на ст. ст. 75, 76 КК України, та вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. В інші частині вирок залишити без змін. Однак, ухвалою суду від 19 листопада 2024 року було задоволено подання Полтавського РС №3 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 06 жовтня 2023 року у зв`язку з закінченням іспитового строку, на підтвердження чого надав копію ухвали суду. У зв`язку з чим подання не підтримує.

Засуджена ОСОБА_5 , яка про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду не з`явилась, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши, думку прокурора, представника Полтавського РС №3, та дослідивши матеріали, додані до подання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у кримінальному законі раніше як кримінальне правопорушення і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та станом на дату вчинення кримінального правопорушення 2481,00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума в 2024 році становить 3028,00 грн., а у 2022 році 2481,00 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Тоді як розмір шкоди, завданої протиправними діями засудженої ОСОБА_5 Міністерству соціальної політики України, згідно вироку суду від 06 жовтня 2023 року, становить 2000,00 грн., що станом на день розгляду подання судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, на думку суду є всі підстави для приведення вироку суду від 06 жовтня 2023 року у відповідність шляхом: звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа була засуджена; виключення з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на ч. 1 ст. 70 КК України, а також посилання на ст. ст. 75, 76 КК України; вважаючи ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт; в інші частині вирок залишити без змін.

В той же час, відповідно до ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 року у справі №531/3/23 провадження №1-в/531/77/24 ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання за вироком суду від 06 жовтня 2023 року у зв`язку з закінченням іспитового строку. Ухвала набрала законної сили 27 листопада 2024 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Полтавського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області по вирішенню питання про приведення вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя