Справа № 953/6861/24
н/п 1-кс/953/5893/24
"12" серпня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
09.08.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить поновити строк для подачі клопотання як такий, що пропущений з поважних причин; накласти арешт на автомобіль ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 власником якого є в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_4 та користувачем є солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 24.07.2024 близько 18 год. 00 хв. на а/д «Київ-Харків-Довжанський» на 497 км. Відбулося зіткнення автомобіля Citroen Jumper р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . В наслідок ДТП обидва водії отримали тілесні ушкодження та доставлені до лікарні.
24.07.2024 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області транспортний засіб - автомобіль Citroen Jumper р.н. НОМЕР_3 та ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 під час огляду місця події було оглянуто та вилучено.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля Citroen Jumper р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 є в/ч НОМЕР_2
АДРЕСА_1 н. НОМЕР_3 та ГАЗ 66 р.н. 2894 Н2 внаслідок ДТП отримали механічні ушкодження у вигляді деформацій кузова та внутрішній пошкоджень, у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчого експерименту.
25.07.2024 на адресу Київського районного суду м. Харкова спрямовано клопотання про арешт майна а саме транспортного засобу ГАЗ 66 р.н. 2894 Н2, який під час огляду місця події було оглянуто та вилучено слідчим.
29.07.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова розглянуто зазначене клопотання та винесено ухвалу іменем України щодо повернення клопотання про арешт майна а саме транспортного засобу ГАЗ 66 р.н. 2894 Н2 для усунення недоліків, яка отримана прокурором.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Сторона обвинувачення зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
В судове засідання представник власника майна Військової частини НОМЕР_2 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
24.07.2024 з 19.00 год. до 20.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на а/д «Київ-Харків-Довжанський» на 497 км., проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2024, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 3-9).
Згідно копії розписки, копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2024 прокурор ОСОБА_3 отримав 07.08.2024 (а.с. 17).
В поданому до суду клопотанні сторона обвинувачення просить поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна.
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто до 25.07.2024, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна відповідно до положень ст. 116 КПК України.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 09.08.2024.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено, а тому клопотання в частині поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням задоволенню не підлягає.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
В задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням - відмовити.
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_1 , який, згідно реєстраційних даних транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22.04.2023, належить Військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «ГАЗ 66» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1