Провадження № 1-кп/643/737/24
Справа № 643/8333/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0002005 від 07.06.2024, яке надійшло від Салтівської окружної прокуратури м. Харкова за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлучений, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.10.2023 о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із матір`ю ОСОБА_4 , вдарив її рукою по обличчю, чим спричинив фізичний біль.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 22.12.2023, за вказаним фактом ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме- домашньому насильстві, відносно своєї матері ОСОБА_4 , піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складені протоколи про адміністративні правопорушення:

- ВАВ 347836 від 10.08.2022, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- ВАВ 552716 від 24.10.2023, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- ВАД 069665 від 06.12.2023, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_5 у період часу з серпня 2022 року по теперішній час по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи притягнутим неодноразово до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_4 , не зважаючи на вжиті заходи у виді адміністративних стягнень, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності; ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство, шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, залякування, погроз фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої, до погіршення якості життя та завдання шкоди її психологічному здоров`ю, у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

06.06.2024, приблизно о 17:30 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 знаходячись за місцем спільного мешкання із своєю матір`ю ОСОБА_4 , а саме за адресою: ( АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту зчинив словесну сварку з своєю матір`ю ОСОБА_4 , з якою вони знаходяться близьких відносинах, та відносно якої ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне насильство, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_4 дії психічного насильства, які виразилися в словесних образах нецензурною лайкою, приниженні її гідності та демонстрації своєї фізичної переваги погрожуючи фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю своєї матері ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_5 , на фоні заздалегідь виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на вчинення домашнього насильства, коли знаходився у коридорі із своєю матір`ю ОСОБА_4 , почав кидати у бік ОСОБА_4 побутові речі, такі як металеву сушарку для білизни та інші, чим міг завдати тілесних ушкоджень потерпілій, але ОСОБА_4 встигала вчасно відвернутись.

Крім цього, 14.06.2024, приблизно о 22-20 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 знаходячись у під`їзді багатоквартирного будинку, почав лаятись, погрожувати, виштовхувати вхідні двері до квартири, де спільно проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту вчинив словесну сварку з своєю матір`ю ОСОБА_4 , з якою вони знаходяться у близьких відносинах, та відносно якої ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_4 дії психічного насильства, які виразилися в словесних образах нецензурною лайкою, приниженні її гідності та демонстрації і своєї фізичної переваги, погрожуючи фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю своїй матері ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_5 , на фоні заздалегідь виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом вчинив підпал вхідних дверей до квартири, де спільно проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим ОСОБА_5 завдав шкоду психічному здоров`ю своєї матері ОСОБА_4 .

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді показав, що сварки з матір`ю- потерпілою по справі вчиняв тільки коли перебував у стані алкогольного сп`яніння, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 у суді в повному обсязі підтримала покази обвинуваченого. Остання зазначила, що наміру пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_5 у неї не має, вона його вибачила.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у низьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи - домашнє насильство.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Обвинувачений в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , розлучений, перебуває на військовому обліку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та місце фактичного мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та застосовує до нього обмежувальний захід згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України терміном на 3 місяця, виконання програми для кривдників, слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Клопотань про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяця, виконання якої покласти на Адміністрацію Салтівського району Харківської міської ради.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування суму 3029 (три тисячі двадцять дев`ять ) гривень 12 копійок.

Речові докази по справі: паперовий пакет з пожежним сміттям, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1