Провадження № 1-в/638/902/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про приведення вироку у відповідність до закону,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області ухвалив наступне:

- визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- обраний в ході досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до вступу вироку в законну силу;

- початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 04.09.2022;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №14240 від 18.07.2022 в сумі 1510,16 грн.

Вирок набрав законної сили, не оскаржувався.

30.01.2023 Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська ухвалив:

« ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді:

- ст. 189 ч.2 КК України у вигляді 5 (п`яти ) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

- ст.186 ч.2 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст.70 КК України, поглинути покарання, не відбуте обвинуваченим за вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України, яким останній був засуджений до 5 років позбавлення волі - повністю, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, обчислювати з моменту затримання після повторного обрання запобіжного заходу в іншій справі у вигляді тримання під вартою, а саме з 04.09.2022 року, зарахувавши йому в строк відбутого покарання на підставі ст.72 КК України перебування під вартою згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області з 22.12.2020 року, та до поки останній був звільнений із під варти у зв`язку із внесенням застави, весь період перебування під вартою, а саме до 19.08.2021 року включно».

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX). Цим законом було внесено зміни у ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що встановлює відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією цієї статті, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки Законом № 3886-IX було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто скасовано кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, то зміни, внесені законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, суд приймає до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Вироком у справі № 629/1516/22 від 10 листопада 2022 року суд визнав доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що «21.05.2022 близько 13-28 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Владибор», за адресою: АДРЕСА_3 , помітивши на одному із стільців рулон самоклеючої плівки, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання майнової шкоди потерпілому, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 взяв із стелажу один рулон самоклеючої плівки сіро-коричневого кольору, вартістю 670 грн. та виніс його із магазину, не розрахувавшись, тобто таємно викрав, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 670 грн».

Отже, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Вартість майна, вина у викраденні якого ОСОБА_4 була доведена, становить 670 грн.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року. - для будь-якого платника податку.

Крадіжка, за вчинення якої було засуджено ОСОБА_4 була вчинена 21.05.2022. У 2022 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувався неоподатковуваний мінімум станом на 01 січня 2022 року у розмірі 1240,50 грн.

Таким чином, заважаючи на положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна не перевищувала 2481 гривен (1240,5х2=2481).

Отже, на момент розгляду заяви ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке ОСОБА_4 було засуджено вироком у справі № 629/1516/22 від 10 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, ОСОБА_4 необхідно звільнити від покарання, призначеного йому вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі № 629/1516/22 від 10 листопада 2022 року.

Що ж до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2023, який ухвалив наступне: «…на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, поглинути покарання, не відбуте обвинуваченим за вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України, яким останній був засуджений до 5 років позбавлення волі - повністю, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці».

То з цього приводу суд зазначає наступне.

Оскільки покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області, перегляд якого здійснюється судом, було повністю поглинуто на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, то ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України не підлягає застосуванню до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2023.

Водночас, оскільки кримінальну караність діяння, за яке вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області було засуджено ОСОБА_4 , на момент розгляду заяви про приведення вказаного вироку у відповідність до вимог закону, усунуто, необхідно виключити посилання на цей вирок з резолютивної частини вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2023.

Виходячи з вище викладеного, керуючись частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону задовольнити.

Привести вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі № 629/1516/22 від 10 листопада 2022 року у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»

ОСОБА_4 , дата народження 07.07.1995, якого засуджено вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі № 629/1516/22 від 10 листопада 2022 року, негайно звільнити від відбуття призначеного покарання у зв`язку із усуненням караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Виключити з вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2023 у справі № 629/750/21 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України, щодо визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків, а саме щодо поглинення повністю покарання, не відбутого ОСОБА_4 за вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 було засуджено до 5 років позбавлення волі.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2023 у справі № 629/750/21 виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1