Справа № 712/5438/24
Провадження № 1-кп/712/568/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

законний представник потерпілого - ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000847 від 10.03.2024 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, інструктора навчального взводу 10 навчальної батареї навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», на утриманні малолітніх дітей не має, не одруженого, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді інструктора навчального взводу 10 навчальної батареї навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, 10 березня 2024 року близько 14 години 20 хвилин, керуючи автомобілем AudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Сумгаїтська в лівій смузі для руху зі сторони АДРЕСА_3 , грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3 б), 18.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований по проїзній частині АДРЕСА_4 , який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли перед вказаним пішохідним переходом розпочав зменшувати свою швидкість руху та в подальшому зупинився автомобіль Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухалась у попутному напрямку в середній смузі для руху, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та не зупинився, не переконався в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, а продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїзну частину вулиці Сумгаїтська по вказаному вище нерегульованому пішохідному переходові, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В подальшому автомобіль Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді відбійника та вже, будучи в некерованому стані, здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий - пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки, що переходить на основу черепа, забоєм головного мозку середньої важкості, що супроводжувався субарахноїдальним крововиливом, що відповідно до висновку судово медичної експертизи комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №02-01/305 від 15.04.2024 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; травми опорно-рухового апарату з переломами лівої плечової кістки, правих великогомілкової та малогомілкової кісток, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , а саме: вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку експерта № СТ/093Е-24 від 02.04.2024, знаходиться у причинному зв`язку із розвитком механізму дорожньо-транспортної пригоди,

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 10 березня 2024 року він керував автомобілем AudiA4 та рухався по АДРЕСА_5 , перед пішохідним переходом він почав зменшувати швидкість, але його очі засвітило сонцем і він не замітив пішохода, який перетинав дорогу по пішохідному переходу, внаслідок чого він скоїв наїзд на потерпілого. Він в рахунок відшкодування матеріальних збитків, а саме на лікування потерпілого, сплатив приблизно 105000,00 110000,00 гривень.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 30000,000 грн. визнає в повному обсязі та зобов`язується виплачувати зазначені кошти.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 30000,000 грн. підтримала та просила задовольнити, а також просила суд суворо не карати ОСОБА_8 за умови, якщо він в подальшому буде відшкодовувати моральну шкоду.

Представни потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 30000,000 грн. підтримав та просив задовольнити.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги пояснення обвинуваченого, думку законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловлював свою готовність нести відповідальність за вчинене, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, яка має постійне місце проживання та реєстрації, проходить військову службу, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

З урахуванням конкретних обставин справи, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в даний час проходить військову службу, суд вважає можливим не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Що стосується заявленого цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 30000,000 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначається, що незаконними, протиправними діями відповідача неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 завдано непоправної моральної шкоди. В результаті ДТП ОСОБА_11 переніс страшний біль та страждання. Він тривалий час проходить лікування, яке не закінчилося до даного часу.

Крім того, положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Законним представником потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 було заявлено про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат надано договір про надання правової допомоги від 19.08.2024 року та квитанцію № 0.0..1 від 19.08.2024 на суму 30000,00 грн.

З урахуванням обставин справи, повного визнання цивільного позову обвинуваченим, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, суд дійшов висновку стягнути з ОСОБА_8 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень) та витрати на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень).

Вирішуючи питання про внесену заставу, визначену ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2024, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.04.2024 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 181 680 грн.

Згідно квитанції до платіжної інструкції №68876257, на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області 13.03.2024 року 05.04.2024 року ОСОБА_12 внесена застава в розмірі 181 860 грн.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В силу вимог ст. 368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Під час перебування під заставою ОСОБА_8 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем ОСОБА_12 застава в дохід держави не зверталась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе, після вступу вироку в законну силу, повернути грошові кошти в розмірі 181 860,00 гривень, які внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Черкаській області заставодавцю ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні складають 9466 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2024 року (справа 712/3086), накладений арешт на автомобіль автомобіль марки AudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2024 року (справа №712/3087/24) накладений арешт на: подушку безпеки з керма автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; подушку безпеки з переднього правого сидіння пасажира автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; змив з рульового керма автомобіля НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; змив з важеля перемикання коробки передач автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; змив з внутрішньої ручки лівих передніх водійських дверей автомобіля НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зі змісту ухвал встановлено, що ці заходи забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів, тому є всі підстави для скасування арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.76 КК України на час проходження військової служби нагляд за ОСОБА_8 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиром військової частини, а у разі звільнення ОСОБА_8 з військової служби до спливу випробувального строку контроль за виконанням вироку суду покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави застосований відносно ОСОБА_13 до вступу вироку в закону силу залишити без змін.

Після вступу вироку в закону силу заставу в розмірі 181 860,00 грн., що внесена за ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України в Черкаській області , згідно квитанції до платіжної інструкції №68876257 від 13 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2024 (справа №712/3138/24) повернути заставодавцю ОСОБА_12 .

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень) та витрати на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_8 витрати на залучення експертів в розмірі 9466 грн. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість гривень). Кошти перерахувати рахунок НОМЕР_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 , МФО НОМЕР_7 , банк отримувача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", отримувач коштів судовий експерт ОСОБА_14 .

Скасувати арешт на автомобіль автомобіль автомобіль марки AudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2024 (справа №712/3086/24), який належить на праві власності ОСОБА_15 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 .

Скасувати арешт на майно, вилучене в ході проведення 10.03.2024 року невідкладного обшуку автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а сааме наступні предмети: - подушку безпеки з керма автомобіля НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку було поміщено до спецпакету «Національна поліція України» №SUD308690 та опечатано; - подушку безпеки з переднього правого сидіння пасажира автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - змив з рульового керма автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - змив з важеля перемикання коробки передач автомобіля АudiA4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - змив з внутрішньої ручки лівих передніх водійських дверей автомобіля НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2024 року (справа №712/3087/24).

Речові докази:

- автомобіль марки Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на тимчасове зберігання на майданчик тимчасового зберігання ТЗ Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області за адресою АДРЕСА_7 повернути власнику ОСОБА_15 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 ;

- автомобіль марки Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити за належністю;

- лазерний DVD-R диск з відеозаписами обставин ДТП, долучений в ході допиту свідка ОСОБА_16 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження;

- подушка безпеки з керма автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку було поміщено до спецпакету "Національна поліція України" №SUD308690 та опечатано; подушка безпеки з переднього правого сидіння пасажира автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку було поміщено до спецпакету "Національна поліція України" №SUD3086712та опечатано; змив з рульового керма автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було поміщено до спецпакету "Національна поліція України слідче управління" та опечатано; змив з важеля перемикання коробки передач автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було поміщено до спецпакету "Національна поліція України слідче управління" та опечатано; змив з внутрішньої ручки лівих передніх водійських дверей автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було поміщено до спецпакету "Національна поліція України слідче управління" та опечатано, які здано на зберігання до камери речових доказів в Черкаському РУП ГУ НП в Черкаській області - знищити.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: