ВИРОК

Іменем України

26.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 11 листопада 2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, освіта вища, одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

11.11.2023, близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_6 і, як наслідок, виниклих через це неприязних з ним відносин, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, використовуючи гострий плоский колючо-ріжучий предмет типу клинка туристичного складного ножа із маркуванням «Gerber» з одним гострим лезом та обухом, який мав із собою в кишені куртки, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар в область грудної клітки зліва, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої в плевральну порожнину колото-різаної рани грудної клітки зліва у 6 міжребер`ї по передній аксілярній лінії, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження, що могло спричинити за собою короткочасний розлад здоров`я. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та, перебуваючи вже біля входу у церковний собор «Церква святих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 », що в АДРЕСА_3 , завдав один удар руків`ям туристичного складного ножа із маркуванням «Gerber» в лобну ділянку голови потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці голови, що має ознаки легкого тілесного ушкодження, а також завдав ще один удар гострим плоским колючо-ріжучим предметом типу клинка туристичного складного ножа із маркуванням «Gerber», який мав одне гостре лезо та обух в область живота потерпілого, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота, проникаючої в черевну порожнину, з пошкодженням великого сальника, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку №197/2023 від 07.12.2023 року судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 при огляді було виявлено: садна в лобній ділянці, в ділянках 2 і 5 пальця правої кисті, в лівій ліктьовій ділянці, та беручи до уваги, надану медичну карту стаціонарного хворого: локально: «в епігастральній ділянці на З см правіше наявна колото - різана рана, розмірами 2,5x5см, краї рани рівні, зіяють. Рановий канал направлений зверху донизу, зліва направо, проникає в черевну порожнину. На грудній клітці зліва у 6 міжребер`ї по передній аксілярній лінії наявна непроникаюча колото-різана рана, розмірами 2x3см»; при ревізії рани передньої черевної стінки виявлено, що рана йде зверху вниз проникаючи в черевну порожнину з поранення великого сальника. При ревізії рани грудної стінки зліва встановлено, що рановий канал йде зліва направо, незначно зверху вниз до реберного каркасу, не проникаючи в плевральну порожнину; та лікарями КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було встановлено діагноз: «Травми органів грудної клітки в поєднанні з травмами органів черевної порожнини. Травма інших внутрішньочеревних органів. Проникаюче поранення живота з пошкодженням пасма великого сальника. Відкрита рана інших частин грудної клітки». Дана травма, у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки утворилась від дії колючо-ріжучого предмету, або такого, що володів такими властивостями та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення; поранення грудної клітки утворилось внаслідок дії колючо-ріжучого предмету або такого, що володів такими властивостями, та відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Показав суду, що 11.11.2023 року близько 17:00 год., він разом з дружиною проходив в районі скверу біля церкви святих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з собачкою. Коли вони повернули на маленьку стежку, на них накинулась велика собака, дружина перелякалась, почала кричати, щоб забрати собаку. ОСОБА_4 намагався перегородити дорогу цій собаці, на що ОСОБА_6 почав себе агресивно поводити, викрикати в сторону ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_6 наніс йому удари по голові, та декілька ударів в корпус. ОСОБА_4 дістав з кишені ніж, та з метою припинення таких дій відносно нього, сказав щоб ОСОБА_6 відійшов і не здійснював нападу. Однак під час чергового нападу ОСОБА_4 наніс удар в бік ОСОБА_6 ножем. Після цього ОСОБА_4 відійшов, а ОСОБА_6 побачив, що в нього є поранення. Дружина ОСОБА_4 почала кликати на допомогу, проте ОСОБА_6 , підійшовши до дружини, кинув її на узбіччя. Побачивши це, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та намагався нанести йому удар ногою, однак в силу віку не зміг цього зробити, після чого ОСОБА_4 почав втікати. ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_4 , продовжив шарпанину, внаслідок чого ОСОБА_4 поранив ОСОБА_6 в живіт ножем. Зі слів ОСОБА_4 це була стресова ситуація, ОСОБА_4 впав на землю та вдарився головою, в нього паморочилась голова, потемніло в очах, стояти на ногах не міг, після цього приїхали працівники поліції. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав беззаперечно вину у вчиненні криміцнального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, щиро розкаявся, попросив пробачення в потерпілого, потерпілому повністю відшкодував шкоду в розмірі 16800 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав суду, що 11 листопада 23 року близько 16:40 год., він разом із дружиною вийшли в магазин АТБ, біля церкви на вул. Симоненка він відпустив свого собаку з повідка, собака підбігла до собаки ОСОБА_4 , разом бавитись. В цей час ОСОБА_4 почав копати собаку ногами. ОСОБА_6 просив припинити вчиняти такі дії, проте ОСОБА_4 не зупинявся, почалась словесна перепалка, після чого він відчув удар в бік, побачив кров та сказав дружині викликати поліцію, та здійснив спробу затримати ОСОБА_4 . З метою привернення уваги оточуючих, він почав кричати до ОСОБА_4 «кинь ніж!», дружини ОСОБА_4 він не бив, а лише відсунув рукою, оскільки вона прикривала ОСОБА_4 , який намагався залишити місце вчинення злочину. Наздогнавши ОСОБА_4 біля воріт церкви, взяв за плече, розвернув до себе, в цей момент ОСОБА_4 вдарив його складеним ножем в лице, ОСОБА_6 відхилився, після чого ОСОБА_4 відкрив ніж та наніс удар в плече, опісля ОСОБА_6 перехопив ОСОБА_4 та масою впав на останнього, вибив з рук ніж, та побачивши перехожого, просив забрати ніж. Не зважаючи на відсутність ножа, удари продовжились, після чого їх розтягнули свідки, приїхала поліція і ОСОБА_6 забрала швидка в реанімацію. При призначенні покарання потерпілий просив застосувати до ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України без ізоляції від суспільства, з огляду на життєві обставини обвинуваченого, у якого помер син, і заради його дружини.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Між тим, суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, висновок судово-медичного експерта №197/2023 від 13.11.2023 року, матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії правильно каліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України - спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Судом, встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, а саме: повне відшкодування матеріального збитку потерпілому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Прокурор, потерпілий, захисник просили суд призначити покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, повне відшкодування збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст.12 КК України, згідно з якою кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, відноситься до тяжкого злочину, також враховує дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину, пропросив вибачення в потерпілого, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивну характеристику за місцем роботи, наявність стійких соціальних зв`язків, є особою пенсійного віку та проживає разом з дружиною, яка також є особою пенсійного віку, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: повне відшкодування матеріального збитку потерпілому на суму 16800 гривень, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, вимоги статтей 65, 68 КК України, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який беззаперечно визнав свою вину, щиро покаявся, попросив вибачення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах нижньої санкції статті, за якою кваліфіковано вчинений ним злочин, у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, з можливістю звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків, визначених статтею 76 КК України.

Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби за місцем реєтрації, строк дії якого закінчується 27.07.2024р. З огляду на те, що обвинувачений не порушував обов`язків, предбачених зазначеним запобіжним заходом, та процесуальних обов`язків щодо явки до суду, суд не вбачає підстав для продовження дії вказаного зарпобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

На підставі ч.2 ст.124 КПК необхіно стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення у справі експертиз №197/2023 від 13.11.2023 року, №КСЕ-19/114/23864-Д від 08.12.2023 року, №КСЕ-19/114/23866-Д від 13.12.2023 року, №КСЕ-19/114/23867-Д від 22.01.2024 року, №КСЕ-19/114/23864-Д від 08.12.2023 року в сумі 24227,60 грн.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі експертиз №197/2023 від 13.11.2023 року, №КСЕ-19/114/23864-Д від 08.12.2023 року, №КСЕ-19/114/23866-Д від 13.12.2023 року, №КСЕ-19/114/23867-Д від 22.01.2024 року, №КСЕ-19/114/23864-Д від 08.12.2023 року в розмірі 24227 гривень 60 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 13.11.2023 на одяг потерпілого ОСОБА_6 , а саме: кросівки (пара), шкарпетки сірого кольору (пара), джинси з ременем чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, футболка «Puma» сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, чорні чоловічі труси скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 13.11.2023 на складний ніж із гравіюванням (назвою) «Gerber», з лезом чорного кольору, з рукояткою посередині резиновою чорного кольору, по краям з пластику червоного кольору скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 13.11.2023 на одяг підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: спортивні штани сірого кольору, куртку, та взуття (черевики чорного та оранжевого кольору) скасувати.

Речові докази:

- кросівки (пара), шкарпетки сірого кольору (пара), джинси з ременем чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, футболка «Puma» сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, чорні чоловічі труси повернути ОСОБА_6

- складний ніж із гравіюванням (назвою) «Gerber», з лезом чорного кольору, з рукояткою посередині резиновою чорного кольору, по краям з пластику червоного кольору ( переданий на зберігання за квитанцією №0011298) знищити.

- одяг ОСОБА_4 : спортивні штани сірого кольору, куртку, кофту та взуття, які передані на зберігання за квитанцією №0011267, повернути ОСОБА_4

- Три DVD-R диски, на яких зафіксовано подію нанесення тілесних ушкоджень зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1