Справа № 629/3332/24
Провадження № 1-кс/629/1122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000600 від 02.06.2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2021 року за ч.2 ст.121, ст. 72 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі, -підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням (за погодженням з прокурором) про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначено, що 03.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.06.2024 року застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.07.2024 року. Постановою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області від 30.07.2024 року продовжено строк досудового розслідування до 03.09.2024 року. Зазначив, що на теперішній час дія запобіжного заходу спливає, ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати. Враховуючи викладене, слідчий просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи особу ОСОБА_4 .

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник під час вирішення клопотання прокурора просила врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, на досудовому розслідуванні співпрацює зі слідством, не переховувався та в подальшому не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Враховуючи ці обставини, просила змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме-домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що Лозівським РВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000600 від 02.06.2024.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення №40/86 від 02.06.2024 року ОСОБА_4 було фактично затримано 02 червня 2024 року о 13 годині 24 хвилини.

03.06.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.06.2024 року застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.07.2024 року.

Постановою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області від 30.07.2024 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 03.09.2024 року.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Слідчий суддя оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Вказані обставини слідчим суддею враховані при розгляді клопотання слідчого. А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотаннязадовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" в межах строку досудового розслідування, а саме з 30.07.2024 року до 03.09.2024 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1