Справа № 606/1887/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000172, внесеного 10.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, інваліда ІІІ-ї групи з дитинства, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 близько 23 год 00 хв. у ОСОБА_3 , який знаходився на відкритій території, яку орендує ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, у вказаний період часу, ОСОБА_3 , перебуваючи біля автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на неогородженій території в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, та, що його дії є непомітними для сторонніх осіб відчинив ліву дверку вказаного автомобіля та за допомогою запальнички, яку мав біля себе, підпалив внутрішню сторону дверки, внаслідок чого виникла пожежа. У результаті чого було пошкоджено салон автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 . Кримінальним правопорушенням завдана шкода у розмірі 333133,44 грн.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що він після вживання алкогольних напоїв відчинив дверку автомобіля ОСОБА_6 марки MAN та за допомогою запальнички підпалив внутрішню сторону дверки, яку потім закрив і пішов. У вчиненому розкаявся, зазначив, що відшкодував завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, зазначив, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

При цьому суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 у справі №536/621/16-к. Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діями і наслідками. Знищення або пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього злочину і потребує кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України. Так, зазначена норма передбачає відповідальність за «те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки». Словосполучення «те саме діяння», вжите в диспозиції ч. 2 ст. 194 КК України, вказує на те, що до діяння, передбаченого цією статтею, слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч. 1 ст. 194 КК України, і не є необхідною для кваліфікації за ч. 2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч. 2 ст.194 КК України) розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення. При цьому обов`язковою характеристикою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є не наслідки (шкода у великих розмірах), а саме діяння (спосіб вчинення), оскільки воно в цьому випадку має більшу суспільну небезпеку порівняно зі шкодою у великих розмірах. Наведене узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 (провадження № 51-1581км18).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, каявся, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора, потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-24/8283-АВ від 24.07.2024 в сумі 6058,24 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024.

На момент проголошення вироку запобіжний захід у ОСОБА_3 відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Згідно протоколу затримання від 10.07.2024 ОСОБА_3 було затримано 10.07.2024 о 13 год 10 хв. Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.07.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Керуючись статтями 370,371,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання час його затримання з 10.07.2024 по 12.07.2024.

Процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 на: автомобіль марки MAN, моделі 8.180 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.04.2010 належить ОСОБА_7 ; футболку темно-синього кольору та шорти трикотажні сірого кольору, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази у справі, а саме:

автомобіль марки MAN, моделі 8.180 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.04.2010 належить ОСОБА_7 , який залишено на зберігання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 - залишити останньому;

футболку темно-синього кольору та шорти трикотажні сірого кольору, які упаковано в сейф-пакет PSP3242983 та зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області - повернути ОСОБА_3 ;

продукти горіння, які упаковано в сейф-пакет RIC2175350 та сейф-пакет RIC2175349, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області - знищити;

відеозаписи із камер відеоспостереження, встановлених на території за адресою: АДРЕСА_2 , за період часу з 20:00 год 09.07.2024 по 07:00 год 10.07.2024, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000172 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1