Справа № № 585/3541/24
Номер провадження 1-кп/585/572/24
У Х В А Л А

19 серпня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що надав письмове клопотання. В обґрунтування клопотання вказано, що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 186 КК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 186 КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк відповідно від вести до десяти та від семи до десяти років та у вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання до 3 років позбавлення волі. В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 26.06.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2024. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КК України. При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі: 1) вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваного ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 187 КК України; 2) тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді виключно позбавлення волі, та усвідомлення підозрюваного невідворотності покарання за вчинення вказаного злочину; 3) вік підозрюваного ОСОБА_5 та стану його здоров`я; 4) наявних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 його способу життя тощо. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Ризики, які були враховані судом при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились актуальними і на даний час. Слід зазначити, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При встановленні ризиків, закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 187 КК України. Санкція ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 186 КК України відносить інкриміновані злочини до категорії тяжких, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності. Крім того, потрібно звернути увагу що ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, приховувався від органів досудового розслідування, будучи впевнений та достеменно знаючи, що його розшукують, так як затримання його представилось за можливо через 8 годин. З огляду на наведене, обґрунтовуючи вказане клопотання, необхідно врахувати тяжкість злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , вчинення кримінальних правопорушень в період воєнного стану, у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи, щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні) слід зазначати, що потерпілий в даному кримінальному провадженні, його покази несуть суттєвий внесок для встановлення всіх обставин, та які мають фундаментальне значення для доведення вини обвинуваченого, на яких формується обвинувачення. Крім того покази свідка ОСОБА_6 , також мають викривальне значення, та доказування кримінального правопорушення, слід зазначити що обвинувачений проживає разом зі свідком ОСОБА_6 , то існує ризик того, що останній буде незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків та потерпілого, які можуть бути встановлені в ході судового розслідування, або взагалі здійснювати вплив шляхом залякування з метою зміни та відмови від давання показань. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення в той час коли на розгляді в Роменському міськрайонному суді перебувають матеріали кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 345. ч. 1 ст. 308 КК України. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 може продовжити свою кримінально карану діяльність. При цьому необхідно акцентувати увагу на неможливості обрання обвинуваченому ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного. Неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлене тим, що вказаний запобіжний захід є найбільш м`яким, і його обрання є неспіврозмірним з характером вчинених кримінальних правопорушень та наслідками, що настали внаслідок його вчинення, що може викликати осуд та негативне ставлення суспільства до правоохоронних органів та суду в силу своєї несправедливості та м`якості. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_5 обумовлюється тим, що останній ніде не працює, не має постійного джерела доходу. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється тим, що обрання вказаного виду запобіжного заходу не забезпечить запобіганню можливим спробам підозрюваного вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що перебуваючи за місцем мешкання може вчиняти вплив на свідка ОСОБА_6 які спільно мешкають. Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Згідно ст. 183 ч. 2 п. 2 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити останньому дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи вище викладене є достатньо підстав вважати, що тільки один запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить належну його поведінку. Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків зазначених у ст. 177 КК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, міцність соціальних зав`язків підозрюваного у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів, розмір шкоди або розмір доходу від вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи вище викладене є достатньо підстав вважати, що тільки один запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить його належну поведінку.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважав клопотання не обґрунтованим та вважає, що буде достатнім обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому вказав, що ризик впливати на свідка взагалі відсутній, так як свідок брат обвинуваченого, і він має право взагалі відмовитися від дачі показів.

Обвинувачений підтримав думку захисника, вважав що для нього буде достатнім запобіжним захід домашній арешт. Підтвердив, що на розгляді суду є інше кримінальне провадження відносно нього.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого суд приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Таке переконання склалося в зв`язку з тим,що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, суд приходить до переконання, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду суддя вважає доведеним тому, що вірогідність вчинення таких дій обвинуваченим, за умови звинувачення у вчиненні тяжких злочинів існує. Також, ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, приховувався від органів досудового розслідування. Ризик чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що обвинувачений проживає разом зі свідком ОСОБА_6 , у зв`язку з чим існує ризик того, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідка. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення в той час коли на розгляді в Роменському міськрайонному суді перебувають матеріали кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 345. ч. 1 ст. 308 КК України.

Також при вирішенні клопотання враховується, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кількох тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність зазначених у клопотанні ризиків.

В зв`язку з вказаним суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає можливості при застосуванні запобіжного заходу визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 184,194,196, 314-316,333 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід- тримання під вартою на шістдесят діб до 16 години 10 хвилин 17 жовтня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 13 годині 30 хвилин 23 серпня 2024 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1