Справа № 203/703/24
Провадження № 1-кс/0203/2336/2024
УХВАЛА

15 серпня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 29.01.2024року,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 29.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідча зазначила, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000036 від 29.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає слідча, 24.02.2022 року по 27.05.2022 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Маріупольського району, Донецької області, будучи працівником правоохоронного органу та достовірно обізнаним, що на території України введено режим воєнного стану добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації та вступив на посаду «врио участкового инспектора СУИМ Орджоникидзевского районного отдела Мариупольского городского управления МВД Донецкой Народной Республики» до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконного органу так званої «полиции ДНР».

27.01.2024 року відносно ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Повідомлення про підозру було вручено 27.01.2024 року, в порядку, передбаченому ч.2, 8 ст.135 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено захиснику підозрюваного.

02.02.2024 року постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.

Тому слідча звернулася до суду з клопотанням, в якому просить суд:

- застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно з забороною його володіння, відчуження та розпорядження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а саме накласти арешт на майно, що на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на наступне майно:

- 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2001 року випуску.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 12.08.2024 року, судову справу № 203/703/24, провадження № 1-кс/0203/2336/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 13.08.2024 року.

У судове засідання слідчий не з`явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглянуто без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки у разі його виклику він може здійснити подальше відчуження цього майна, що унеможливить його збереження та накладення арешту, у випадку задоволення клопотання, тобто з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя на підставі частини 1 статті 172, частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за відсутності слідчого та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні та дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000036 від 29.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 29.01.2024 року до ЄРДР були внесені відомості за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень від 07.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

27.01.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України.

27.01.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено в порядку, передбаченому ч.2, 8 ст.135 КПК України, а саме: шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено захиснику підозрюваного.

02.02.2024 року постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 340294898 від 25.07.2023 року за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2001 року випуску.

Так, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України визначено обов`язкове додаткове покарання конфіскація майна.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частин 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норми КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження, того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна, дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на належне йому майно, із забороною розпоряджатися ним, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання. Оскільки нормативної вимоги щодо заборони одночасно і володіти (користуватися), і розпоряджатися (відчужувати) арештованим майном КПК України не містить. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 цього Кодексу, слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Тому клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 170, 171, 172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 29.01.2024року задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 (одна третя) частку квартири, загальною площею 69,6кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123), що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , із забороною розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2001 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , із забороною розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1