Справа № 461/8908/21
Провадження № 1-в/461/265/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання начальника Галицького районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, -

встановив:

начальник Галицького районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вирішення питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування подання покликається на те, що 07.02.2022 до Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на виконання надійшла копія вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2021 (справа № 461/8908/21). Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2022 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Відповідно до вказаного вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2021 громадянин ОСОБА_4 , засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, 09.10.2021 близько 13:25, перебуваючи у магазині « Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно викрав майно на загальну суму 297 гривень 32 копійки.

Згідно з Законом № 3886-ХІ кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2270 грн. вчинене у 2021 році, 2481 грн. вчинене у 2022 році, 2684 грн, вчинене у 2023 році, і понад 3028 грн вчинене у 2024 році.

Зазначені зміни до КУпАП скасовують кримінальну відповідальність за крадіжки на суми від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому згідно з ч.1 ст.5 КК України мають зворотну дію в часі. У зв`язку з цим просить суд вирішити питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Представник Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у Львівській області» просила суд проводити розгляд справи без її участі.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення подання не заперечив.

Засуджений у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно з ч.І ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024рік» становить 3028грн, а з 01.01.2023року відповідно до ч.І ст.73акону України «Про державний бюджет України на 2023рік» становив 2684 грн, а з 01.01.2022 року відповідно до ч.І ст.73акону України «Про державний бюджет України на 2022рік» становив 2481грн, а з 01.01.2021 року відповідно до ч.І ст.73акону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» становив 2270грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2021 році становив 1135 грн., у 2022 році становив 1240,5грн., у 2023 році становив 1342 грн., а у 2024 році становить 1514 грн.

Таким чином, згідно з Законом № 3886-ХІ кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2270 грн. вчинене у 2021 році, 2481 грн. вчинене у 2022 році, 2684 грн, вчинене у 2023 році, і понад 3028 грн вчинене у 2024 році.

Судом встановлено, що 07.02.2022 до Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на виконання надійшла копія вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2021 (справа № 461/8908/21). Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2022 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Відповідно до вказаного вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2021 громадянин ОСОБА_4 , засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, 09.10.2021 близько 13:25, перебуваючи у магазині « Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно викрав майно на загальну суму 297 гривень 32 копійки.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене також відповідає постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2024 року справа №567/507/20 провадження №51-7110 км 23.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,

постановив:

подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2021 (справа № 461/8908/21), у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, засудженим протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1