Провадження № 1-кс/592/5152/24
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про передачу речових доказів відповідним установам по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000040 від 29.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, узгодженим з прокурором, про передачу речових доказів відповідним установам.

Вимоги мотивує тим, що досудове розслідування здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування отримано інформацію відносно мешканця Сумського району Сумської області, який зберігає за місцем свого проживання зброю, що залишилася від військових рф на території району. Встановлено, що до вказаного факту може бути причетний ОСОБА_4 .. Згідно наявної інформації, останній зберігає незареєстровану вогнепальну зброю та боєприпаси в домоволодінні. В подальшому 09.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання останнього було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: 1) 17 металевих предметів, схожих на бойові набої з маркуванням 10*22, 7,62*54 калібр, запаковано до спец пакету CR11022500; 2) 20 металевих предметів, схожих на бойові набої з маркуванням 10*22, 7,62*54 калібр, запаковано до спец пакету CR11022501; 3) 206 металевих предметів, схожих на бойові набої з маркуванням 270*89, калібр 5*45 запаковано до спец пакету WAR 1070178; 4) коробка фабричного маркування з маркуваннями набоїв калібру 5,45*39 в кількості 1080 одиниць запаковано до спец пакету PSP 4227538; 5) 14 металевих предметів, схожих на корпус ручної гранати РКГЗЕМ запаковано до спец пакету PSP 4227537; 6) 22 металевих предмета, схожих на корпус гранати Ф-1 запаковано до спец пакету PSP 4227536; 7) 3 корпуси схожі на корпуси гранат РГД-5 запаковано до спец пакету PSP 2201981; 8) 2 предмета схожих на на корпуси гранат GHO-1 RDX запаковано до спец пакету PSP 2201982; 9) предмет схожий на корпус гранати УЗРГМ-2 запаковано до спец пакету PSP 2201984; 10) предмет схожий на корпус гранати РГ-42 запаковано до спец пакету PSP 2201983; 11) предмет схожий на штатне пакування до запалів УЗРГМ запаковано до спец пакету PSP 2201985; 12) 2 предмети в штатному пакуванні схожі на гранати М-67 запаковано до спец пакету WAR 1070181; 13) 2 предмети схожі на руків`я до гранати РКГЗ-Е запаковано до спец пакету PSP 2201986; 14) предмет схожий на штатне пакування до руків`я до ручних протитанкових гранат РКГ-3Е запаковано до спец пакету PSP 4227535; 15) предмет схожий на капсуль-детонатор до ручних протитанкових гранат РКГ-3Е запаковано до спец пакету CR 11022505; 16) 7 предметів схожих на запали до ручних гранат типу УЗРГМ запаковано до спец пакету PSP 3244829. Вилучені речі визнані речовими доказами та перебувають в у камері зберігання речових доказів ВП №4( АДРЕСА_2 . Крім цього, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 проходить службу у лавах ЗСУ 110 ОмБР на посаді командира відділення взводу забезпечення автомобільної роти та який надав пояснення, щодо зберігання ним вищевказаних речей. В ході пояснення останній повідомив, що дані речі були отримані як трофей в ході відбиття російської агресії та у зв`язку з тим, що останній постійно виконує свої службові обов`язки за межами Сумської області, не мав можливості добровільно здати вищевказані вилучені речі.

Тому слідчий на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України просив надати дозвіл на передачу вказаних вище речових доказів до Збройних Сил України.

Для вирішення поданого клопотання слід врахувати наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 7, статтею 26 КПК України передбачено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати, окрім інших загальних засад кримінального провадження, засаді диспозитивності, яка полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

До повноважень слідчого судді п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України відносить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Повноважень слідчого судді на вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні закритому на стадії досудового розслідування, цей Кодекс не передбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, системний аналіз наведених норм КПК дає підстави дійти висновку про те, що до компетенції слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

У відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, згідно п. 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Аналізуючи зміст зазначених положень закону вбачається, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Однак у клопотанні слідчим не зазначено та в матеріалах справи не містяться відомості чи виносилася постанова про закриття кримінального провадження, чи було накладено арешт на майно вказане в клопотанні. Слідчим не надано беззаперечних доказів того, що вищевказані речі не містять слідів кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий звернувся з клопотанням про передачу речових доказів, що обмежені в обігу, відповідним установам, а саме Збройним Силам України. Однак положеннями закону не передбачено можливості надання такого дозволу слідчим суддею.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом. Тобто наведеною нормою визначено повноваження суду саме для прийняття такого рішення, а не слідчим суддею.

Процесуальний закон визначає, що судочинство здійснюється судом згідно правил визначеним КПК України (ч.1 ст. 30 КПК України). Поряд з цим закон визначає поняття територіальної, інстанційної та предметної підсудності судів при розгляді кримінальних проваджень (ст.ст.32 - 33-1 КПК України). Також закон передбачає, дії суду для направлення кримінальних проваджень за підсудністю (ст. 34 КПК України).

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені положення закону вказують на те, що сторони кримінального провадження мають звертатися до суду у спосіб визначений законом. Суд відповідно має право вирішувати лише ті питання які віднесені до його повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Враховуючи наведену норму закону вбачаться, що повноважним судом до територіальної юрисдикції якого відноситься місце виявлення правопорушення є Сумський районний суд Сумської області.

Ураховуючи наведене у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 26, 100, 370 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про передачу речових доказів відповідним установам по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000040 від 29.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1