Номер провадження № 1-кп/756/885/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеного 27.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001251 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сквира, Сквирського району Київської області, яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ст. 331 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що обраний запобіжний захід закінчується 09.02.2023. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_5 , у випадку не застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, може учинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років, що свідчить про те, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів у разі доведення її винуватості в суді, остання може вчинити дії щодо ухилення від суду.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити домашній арешт на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила змінити домашній арешт на більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши клопотання прокурора, думку сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання відповідно ст.331 КПК України про продовження строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, оскільки строк дії раніше обраного запобіжного заходу закінчується 09.02.2022.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Слід зауважити, що суд перебуває наразі на стадії дослідження доказів, які надає сторона обвинувачення, тож надання оцінки їм є неможливим, зокрема - передчасним.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченої до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності, зокрема можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, учинити інший злочин, як і з вказаними прокурором у судовому засіданні підставами їх існування. Наведенні стороною захисту факти не зменшують встановлених ризиків, а отже для їх забезпечення обраний запобіжний захід є достатнім.

Ці висновки суду свідчать, що наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Даючи оцінку доводам сторони захисту, зокрема ненадання прокурором разом з клопотанням доказів в обґрунтування ризиків, суд ураховує, що ризиками є будь-які фактичні дані відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не обмежені фактичними даними (видами доказів), які описані в статті 84 КПК України. Оскільки такі дані, на думку суду, повинні свідчити лише про можливості існування певних розумних підозр (наявність достатніх підстав вважати їх існування), тобто вірогідності настання наслідків, запобіжником яких є запобіжний захід. Оскільки при виникненні самих наслідків, запобіжники ризиків втрачають своє значення та необхідність існування.

Однак слід зауважити, що суд не бере до уваги посилання прокурора на тяжкість покарання як окрему підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки тяжкість покарання оцінюється судом разом з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України. Крім того, неможливість обґрунтування існування ризику переховування лише тяжкістю покарання, було предметом оцінки Європейського суду з прав людини, зокрема в таких рішеннях як «Тимошенко проти України» та «Луценко проти України».

На думку суду, саме обраний запобіжний захід - домашній арешт, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченої, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. А отже наразі відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, на чому наполягала обвинувачена та захисники.

Судом, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при прийнятті такого рішення, було також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченої, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, як і тяжкість покарання, яке може бути застосованим до обвинуваченої. Тож, наразі, обраний запобіжний захід є єдиним, який надає можливості забезпечувати кримінальне провадження, та дотримує певний баланс прав та обов`язків.

Ураховуючи, що мета, підстави, які стали обставиною для обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є і надалі актуальними, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої з приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дійшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 на строк 60 діб із дотриманням умов домашнього арешту.

Указане свідчить, що в задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 23:00 год. до 05:00 год. кожного дня, з зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні зобов`язання:

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл суду.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 06 квітня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1