УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 18.07.2024,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід № 71596) клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 18.07.2024.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 зазначає про таке.

Слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000883 від 18.07.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.07.2024 приблизно о 22 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в готельному номері № НОМЕР_5 ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на 259 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин Сарненського району Рівненської області передав, а ОСОБА_4 у свою чергу, продовжуючи свою протиправну діяльність та бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що станом на 24.07.2024 згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 82463 гривні 20 копійок за протиправне безперешкодне перевезення з використанням службового автомобіля через блок-пости, які знаходяться по дорозі у напрямку кордону з Білорусією осіб, які мають намір ухилитись від мобілізації, та залишення їх в недалекій відстані від кордону державного кордону України, звідки людина зможе самостійно поза межами пункту пропуску безперешкодно перейти на територію Республіки Білорусь.

Відповідно до повідомлення оперативного підрозділу СБ України від 24.07.2024 № 5/4/1-2129 встановлено, що у житлових та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у готельно-ресторанному комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0008, :03:001:0505 і на праві приватної власності належать ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) можуть зберігатися речі, предмети та документи, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, предмети, які можуть бути використані в якості речових доказів, а також існує реальна загроза їх знищення.

24-25.07.2024 у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні слідчим ГСУ СБ України, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», зокрема першого поверху біля сходової клітини та кімнати 104, в ході якого виявлено та вилучено:

- купюри схожі на грошові кошти, схожі на долари США номіналом по 100 наступних серій та номерів: РК 04917324, РК 04917330, РК 04917337, РК 04917336, РК 04917328, РК 04917339, РК 04917311, РК 04917308, РК 04917394, РК 04917331, РК 04917313, РК 04917332, РК 04917333, РК 04917325, РК 04917329, РК 04917391, РК 04917369, РК 04917393, РК 04917390, РК 04917338;

- купюри схожі на гривні в загальній сумі 93 грн., номіналом по 20 грн - в сумі 80 грн., номіналом по 10 грн. - 1 шт., номіналом по 1 грн. - 3 шт.

- мобільний телефон «Realme 9 Pro+», модель RMX 3393, ІМЕІ (гніздо 1): НОМЕР_2 , ІМЕІ (гніздо 2): НОМЕР_3 із сім карткою, за якою закріплений номер НОМЕР_4 .

Прокурор у клопотанні зазначив, що вказані вище предмети мають значення для досудового розслідування, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному слідчому судді від 30.07.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 31.07.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак, прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що клопотання про арешт майна підтримує.

Представник власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак, на електронну адресу суду надійшли клопотання від власника майна та його представника про розгляд справи без їх участі та представник власника майна просив відмовити у задоволенні клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000883 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2024, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, в ході проведення обшуку готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», зокрема першого поверху біля сходової клітини та кімнати 104, виявлено та вилучено майно на яке просить накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2024 у справі № 761/27808/24 надано дозвіл на проведення обшуку готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», зокрема першого поверху біля сходової клітини та кімнати 104, за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0008, :03:001:0505, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 .

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 від 25.07.2024 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами постановою слідчого від 25.07.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 18.07.2024 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 24.07.2024-25.07.2024 під час проведення обшуку готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», зокрема першого поверху біля сходової клітини та кімнати 104, за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0008, :03:001:0505, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , а саме:

- купюри схожі на грошові кошти, схожі на долари США номіналом по 100 наступних серій та номерів: РК 04917324, РК 04917330, РК 04917337, РК 04917336, РК 04917328, РК 04917339, РК 04917311, РК 04917308, РК 04917394, РК 04917331, РК 04917313, РК 04917332, РК 04917333, РК 04917325, РК 04917329, РК 04917391, РК 04917369, РК 04917393, РК 04917390, РК 04917338;

- купюри схожі на гривні в загальній сумі 93 грн., номіналом по 20 грн - в сумі 80 грн., номіналом по 10 грн. - 1 шт., номіналом по 1 грн. - 3 шт.

- мобільний телефон «Realme 9 Pro+», модель RMX 3393, ІМЕІ (гніздо 1): НОМЕР_2 , ІМЕІ (гніздо 2): НОМЕР_3 із сім карткою, за якою закріплений номер НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_8