Справа № 577/4715/24
Провадження № 1-кп/577/464/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі клопотання адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_6 , про накладення арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про накладення арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_5 з метою забезпечення поданого цивільного позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. При цьому посилається на обґрунтованість підстав вважати, що без накладення арешту на автомобіль рішення суду про стягнення коштів виконати буде неможливо.

Дане клопотання підтримано потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Підсудний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечують задоволенню звернення вказавши на його безпідставність.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дійшов такого висновку.

Із ухвали слідчого судді від 05.07.2024 року, доданої до розглядуваного клопотання, видно, що на автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний обвинуваченому ОСОБА_5 вже накладений арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК унормовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами частин 6, 7, 8 статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Частиною 1 ст. 173 КПК визначено, що суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що на стадії судового розгляду арешт накладається на майно з метою забезпечення цивільного позову, а не виконання судового рішення про що вказав ініціатор звернення у клопотанні. До того ж клопотання не містить жодного ризику зазначеного у абзаці другому частини 1 статті 170 КПК, який би надавав підстави для накладення арешту.

Також необхідно звернути увагу і на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За правилами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині вироку окрім іншого зазначаються, зокрема рішення про цивільний позов та щодо заходів забезпечення кримінального провадження одним із яких і є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відтак, накладений арешт на майно діє лише до закінчення судового розгляду, а тому повторне накладення арешту на автомобіль з підстав забезпечення позову на який вже накладений арешт з метою збереження речового доказу у тому ж самомому кримінальному провадженні є зайвим.

З огляду на викладене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 170-174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_6 , про накладення арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті.

СуддяОСОБА_1