Провадження № 1-кс/127/9896/24
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділом Управління СБ України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 08.07.2024 в ході проведення огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що Слідчим відділом Управління СБ України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час особи з числа представників спецслужб російської федерації за допомогою месенджерів для спілкування вчиняють дії, спрямовані на пошук осіб, в тому числі неповнолітніх, з метою їх подальшого залучення для виконання завдань, спрямованих на збір інформації щодо об`єктів, які мають важливе народногосподарське та/або оборонне значення, задля подальшого вчинення дій, спрямованих на ослаблення держави Україна, в умовах воєнного стану.

Під час перевірки, отриманої від працівників Жмеринського МРВ УСБУ у Вінницькій області, інформації допитано в якості свідка неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розповів про обставини та деталі поставлених йому менеджером телеграм каналу « ОСОБА_6 » завдань, а також вказав, що частина діалогів із цим менеджером та відомостей про перерахування йому коштів за вже виконані завдання, містяться у його мобільному телефоні.

За результатом встановлених відомостей 08.07.2024 проведено огляд мобільного телефону марки OPPО моделі А-53, ІMEI1 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час зазначеного огляду виявлено та зафіксовано інформацію про наявність на даному мобільному пристрої відомостей, які містять інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, які підлягають доказуванню, тому зазначений мобільний телефон було вилучено. Крім того, під час огляду виявлено та зафіксовано номер картки «Приватбанку» НОМЕР_4 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 на яку за виконані ним попередньо завдання надходили кошти.

Зазначений вище мобільний телефон марки OPPО моделі А-53, ІMEI1 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , 08.07.2024 на підставі ст. ст. 40, 98, 110 КПК визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000157 від 08.07.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 08.07.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки OPPО моделі А-53 з чохлом, ІMEI1 86413 та НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , який було вилучено 08.07.2024 під час огляду та який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя