Справа № 202/4804/24
Провадження № 1-кс/202/6499/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

24 вересня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, у якої підлягають відібранню біологічні зразки, - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , яке подане у кримінальному провадженні № 0000341 від 11.04.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на примусове відібрання зразків за участю експерта, лікаря або спеціаліста біологічних зразків (зразків крові та/або зразків букального епітелію) ОСОБА_4 з метою проведення в подальшому порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи зі зразками крові у опечатаному скляному флаконі № 186 із написом, що це зразок крові ОСОБА_7 , відібраний у нього після ДТП 11.04.2024 о 17:00 годин у лікарні, для встановлення стану сп?яніння.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000341 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «BMW Х3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли на місті події, а ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження.

11.04.2024 року після доставлення ОСОБА_7 до КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР був відібраний зразок крові для встановлення стану сп`яніння.

Згідно з висновками судових молекулярно-генетичних експертиз при дослідженні зразка крові, наданого до лабораторії як кров ОСОБА_7 , виявлено, що дана кров належить невстановленій жінці та має жіночий генотип.

Під час допиту його жінки ОСОБА_4 вона повідомила, що супроводжувала свого чоловіка до лікарні та була з ним поруч.

06 вересня 2024 року ОСОБА_4 було пред`явлено постанову прокурора про відібрання біологічних зразків (зразків крові та/або зразків букального епітелію) з метою подальшого проведення порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи, однак ОСОБА_4 добровільно надати зразки відмовилася.

Отже, з метою вилучення біологічних зразків для подальшого проведення порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи та встановлення факту, що зразок крові належить не ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 виникла необхідність у примусовому відібранні зразків крові та/або зразків букального епітелію ОСОБА_4 .

Заслухавши в судовому засіданні доводи слідчого, який своє клопотання підтримав, думку ОСОБА_4 та її захисника, які вважали клопотання слідчого необґрунтованим, зокрема, що слідчим не дотримані вимоги статті 245 КПК України, та з урахуванням практики Верховного Суду та ЄСПЛ просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про примусове відібрання біологічних зразків задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частиною 1 статті 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до частини 3 ст. 245 КПК України відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Системне розміщення та аналіз змісту статті 245 КПК України свідчать, що підставою для примусового відібрання біологічних та інших зразків є призначення в рамках кримінального провадження відповідної судової експертизи.

Слідчий суддя враховує, що метою відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 є проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою порівняння зі зразком крові, що був наданий як зразок крові ОСОБА_7 для встановлення стану сп?яніння останнього на момент кримінального правопорушення. Тобто в даному випадку метою відібрання біологічних зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки, що не суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові по справі № 163/2245/17, а також практиці ЄСПЛ, на які посилалася ОСОБА_4 та її захисник.

Разом із тим, слідчим суддею береться до уваги, що клопотання слідчого не містить відомостей про призначення у кримінальному провадженні № 0000341 від 11.04.2024 відповідної судової експертизи, для проведення якої необхідне примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 .

Як було зазначено слідчим в судовому засіданні, така судова експертиза на цей час у кримінальному провадженні не призначена.

Відтак слідчий суддя позбавлений можливості оцінити потреби досудового розслідування з урахуванням балансу інтересів сторін кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за умови не призначення у кримінальному провадженні відповідної судової експертизи застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як примусове відібрання біологічних зразків та відповідно втручання в права та свободи особи є невиправданим, оскільки суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України, відповідно до яких жодна особа не повинна бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий у своєму клопотанні взагалі не конкретизував спосіб відібрання зразків крові та зразків букального епітелію ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 160-166, 241-245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10