Справа № 199/4875/24
УХВАЛА

іменем України

23.10.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Ростовська область, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого:

- 20.06.2001 Луганським обласним судом за ст. 142 ч. 3, ст.93 п.«а», «ж», ст. 193 ч. 3, ст. 222 ч. 3, ст. 42 ч. 1 КК України із застосуванням вимог ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 15 років, з конфіскацією майна. На підставі ухвали Верховного Суду України від 30.10.2001 вирок Луганського обласного суду від 20.06.2001 в частині кваліфікації за п. «ж» ст.93 КК України виключено. В решті вирок Луганського обласного суду від 20.06.2001 залишено без змін. 19.11.2015 звільнений по відбуттю строку покарань;

- 04.10.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 04.04.2019 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці;

- 12.11.2019 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 29.04.2020 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 27.11.2023 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 396 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць. 28.12.2023 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 25.06.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин;

- 05.07.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

про порядок застосування покарання за двома вироками,-

за участю: прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Начальником Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська було подано подання про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 та вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2024 у відповідність, та застосування покарання за цими вироками.

В судове засідання представник установи «Центр пробації» не з`явився, згідно поданої заяви, подання підтримав у повному обсязі та просив розглядати без його участі.

Прокурор з посиланням на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», Постанову Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», а також Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просила у поданні органу пробації відмовити. Свою позицію сторона обвинувачення мотивує тим, що вказане подання не підлягає розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, оскільки поставлене у ньому питання буде порушувати суть вироку і погіршить становище засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 до суду не з`явився, причини його неявки невідомі.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

25.06.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 ухвалено вирок, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Вирок суду набрав чинності 30.07.2024.

05.07.2024 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Вирок суду набрав чинності 06.08.2024.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 та вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2024 у відношенні ОСОБА_4 знаходяться на виконанні в Амур-Нижньодніпровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Як слідує з вимог п. 11) ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 до повного відбуття покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024, який набрав чинності 30.07.2024 вчинив новий злочин, за яким засуджено вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2024 без врахування вимог Закону.

Вказані вироки судів звернені до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області, оскільки засуджений ОСОБА_4 проживає на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра.

Як слідує з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання не було вирішено.

Відповідно до розділу VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Зважаючи на те, що у поданні уповноваженою особою, хоча й не конкретизовано яким чином суд повинен привести у відповідність вищевказані рішення судів, однак судом встановлено, що при вирішенні цього питання суд не може привести у відповідність вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 та вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2024 у відношенні ОСОБА_4 , оскільки застосування положень ст. 71 КК України може привести до погіршення становища засудженої особи, що потягне за собою порушення прав та свобод громадянина, які закріплені в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дане також узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 та вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2024 у відповідність, та застосування покарання за цими вироками відносно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 та вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2024 у відповідність, та застосування покарання за цими вироками відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1