Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000259 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2023 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч.3 ст.358 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - 1 рік обмеження волі; за ч.3 ст.358 КК України - 2 роки позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_6 і правову кваліфікацію його дій. Разом з тим, вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість, і неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, ст.75 КК України, безпідставно звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на загальні засади кримінального провадження і вказує, що суд не в повній мірі взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про підвищений рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого, який умисно вчинив шість епізодів підроблення офіційного документа, в тому числі особисто. З цього прокурор робить висновок, що у суду не було жодної підстави обґрунтовано сподіватися, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування покарання.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений зазначає, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, сам звернувся в поліцію із заявою про вручення повідомлення про підозру, визнав вину і щиро розкаявся. Потерпілі і цивільні позови в справі відсутні, до органу досудового розслідування та суду він з`являвся, має постійне місце проживання, працює і сплачує податки, утримує батьків пенсійного віку з інвалідністю. Також судимостей він не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, позитивно характеризується, тощо. З урахуванням викладеного просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити вирок суду без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не раніше січня 2022 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_6 з метою пособництва у підробленні офіційного документа для його подальшого використання у власних цілях знайшов невстановлену досудовим розслідуванням особу та замовив у неї свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, для чого надав свої анкетні дані і відомості про транспортний засіб. В подальшому невстановлена особа за невстановлених досудовим розслідуванням обставин виготовила бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль "Мersedes-Вenz", 2012 року випуску, який не відповідає способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, і тим самим підробила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після цього за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вказана особа передала підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 за грошову винагороду для використання під час керування транспортним засобом.

Крім того, в березні 2023 року у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на повторне підроблення офіційного документа з метою використання його іншою особою та збут такого документа, а саме, первинної облікової документації № 1-ОМК "Особиста медична книжка", створив групу "СПРАВКА" в інтернет мережі в месенджері "Теlеgrаm" та розмістив оголошення про надання послуг з проходження обов`язкових медичних оглядів та виготовлення медичних книжок. Після цього в березні 2023 року у невстановлений час ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Києві, вніс завідомо неправдиву інформацію про проходження медичного огляду в медичну книжку серії 2ААБ 811595, проставив у неї завідомо підроблену печатку ТОВ "МЕДІКОЛ", штампи лікарів, які попередньо отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, та підписи лікарів про проходження медичного огляду 10 березня 2023 року, і тим самим підробив її. 10 березня 2023 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні відділення АДРЕСА_3 , за грошову винагороду в розмірі 250 гривень відправив особисту медичну книжку до відділення АДРЕСА_4 , на ім`я ОСОБА_8 , і тим самим збув підроблений офіційний документ.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на повторне підроблення офіційного документа з метою його використання, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше квітня 2023 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_5 , у вказаному паспорті видалив на сторінках 1 і 3 фотокартку особи власника та вклеїв фотокартки з власним зображенням і тим самим повторно підробив офіційний документ.

Крім того, за аналогічних обставин та аналогічним способом ОСОБА_6 повторно підробив з метою використання:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дії ОСОБА_6 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою; та за ч.3 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, та збут такого документа, вчинені повторно, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок і нетяжкий злочин, обставини їх вчинення, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, утримує батьків-пенсіонерів, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують, і правильно призначив йому покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах, установлених у відповідних санкціях.

Згідно з ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурор просить призначити ОСОБА_6 таке саме за видом і розміром покарання окремо за кожне кримінальне правопорушення та за їх сукупністю, яке призначив суд першої інстанції, доводи стосовно призначення явно несправедливого через м`якість покарання є надуманими.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, враховуючи викладені раніше дані про його особу, відношення до вчиненого та обставину, яка пом`якшує покарання.

Вчинення ОСОБА_6 шести епізодів підроблення офіційного документа, з чого прокурор робить висновок про підвищений рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого, не може бути в даному випадку перешкодою для такого рішення суду першої інстанції. До того ж, з дня припинення протиправної діяльності обвинуваченого минуло півтора року, і його поведінка, навпаки, свідчить про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Решта доводів прокурора є загальнотеоретичними міркуваннями щодо загальних засад призначення покарання, цілей, системи покарань, підстав порядку та особливостей застосувань окремих його видів. Ці доводи не мають ніякого відношення до цього кримінального провадження та ОСОБА_6 , а тому не перевіряються судом апеляційної інстанції.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3