ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1993/24 Справа № 192/573/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою задоволено подання Державної установи Солонянська виправна колонія № 21 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати постанову суду як необгрунтовану, та постановити нову постанову, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія №21».

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в наданій установою характеристиці щодо ОСОБА_8 відсутня вказівка про те, що відповідно до п. б ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ОСОБА_8 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року було задоволено подання начальника Державної установи Солонянська виправна колонія № 21 та ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки.

Відповідно до ухвали, яка оскаржується, ОСОБА_8 більше двох разів був засуджений до позбавлення волі за умисні злочини, в тому числі і за тяжкі злочини, характеризується виправною установою негативно, протягом відбування покарання до нього було застосовано 14 стягнень, два з яких є погашеними, заохочення не застосовувались, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим, йому слід встановити адміністративний нагляд.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , який неодноразово раніше судимий, засуджений: - вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; - вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; - вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2021 року за ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 26.11.2020 року. Кінець строку відбування покарання - 11.04.2024 року.

Відповідно до наявної в матеріалах провадження характеристики, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі за останньою судимістю знаходиться з 15.10.2019 року. З 28.05.2020 року відбуває покарання в ДУ Солонянська вправна колонія № 21. За період відбування покарання характеризується негативно, має 14 стягнень, два з яких погашено, заохочень не має, не працевлаштований за власним бажанням. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи. Не бере участі у виховних заходах, що проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до п. б ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства (надалі - Закон).

Враховуючи характеристику засудженого ОСОБА_8 , а також те, що він два рази був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким умисним злочином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до засудженого адміністративного нагляду, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений під час відбування покарання зарекомендував себе як порушник встановленого порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, на шлях виправлення не став і залишається небезпечним для суспільства.

Доводи захисника про те, що в наданій установою характеристики щодо ОСОБА_8 відсутня вказівка про те, що відповідно до п. б ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ОСОБА_8 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства є безпідставними, оскільки відповідно до ст.5 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "б", "г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань. У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обгрунтування доцільності таких заходів.

З подання начальника установи вбачається, що в ньому зазначено про те, що засуджений ОСОБА_8 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства (а.п.1 зворот), також в наданій установою характеристиці зазначено, що ОСОБА_8 підпадає під дію п. б ст. 3 Закону (а.п.2 зворот).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду.

Водночас, що стосується встановленого судом першої інстанції терміну адміністративного нагляду ОСОБА_8 , то колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст. 5 Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при встановленні засудженому ОСОБА_8 адміністративного нагляду строком на 2 роки із забороною виходити з будинку (квартири) з 22.00 години до 05.00 години, не було враховано наявність введеного в Україні воєнного стану, який в свою чергу також передбачає надання можливості особі під час тривог перебувати в укритті, погашення частини стягнень, необгрунтування у поданні необхідності застосування максимального строку заборони виходити з дому, так як відповідно до долучених вироків кримінальні правопорушення вчинялись у денний час доби.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для скорочення терміну застосування до засудженого адміністративного нагляду.

З огляду на те, що розгляд цієї категорії справ, проводиться з урахуванням окремих положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а чинний кримінальний процесуальний закон можливість постановленння судами рішень у виді постанови не передбачає, то оскаржувану постанову суду першої інстанції, апеляційний суд оцінює як судове рішення, викладене у формі ухвали.

Суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407 КПК України, має право змінити ухвалу.

Враховуючи зазначенні обставини, положення ст.408 КПК України щодо випадків зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги захисника та зміни постанови суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року задовольнити частково.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_8 змінити в частині строку адміністративного нагляду, встановивши ОСОБА_8 адміністративний нагляд строком на 1 рік.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4