Справа № 344/3891/24
Провадження № 1-кп/344/783/24
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду із Івано-Франківської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України.

Справа надійшла до суду з угодою укладеною під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості від 28.02.2024 року, згідно з умовами якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди, що кримінальні правопорушення обвинуваченим було вчинено саме при викладених в обвинувальному акті обставинах, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні; сприяти швидкому судовому провадженню. Сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.204 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою незаконно виготовлених підакцизних товарів (спирту етилового, алкогольних напоїв); за ч.2 ст. 204 КК України, як незаконне виготовлення алкогольних напоїв, за ч.1 ст. 199 КК України, як зберігання, придбання, перевезення з метою використання при продажу товарів, а також збуті підроблених марок акцизного податку, та узгодили остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення. Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу ОСОБА_5 , який повністю визнав вину та щиро розкаюється у вчиненому, не судимий, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, сторони дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без відбування покарання та звільнення його судом на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, а також з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

В судовому засіданні прокурор вказав, що вважає угоду такою, що відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України визнав.

Захисник ОСОБА_4 , вказав, що не вбачає перешкод щодо затвердження угоди.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити та продовжити судове провадження у даному кримінальному провадженні у загальному порядку, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, викладених у ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Із тексту поданої на затвердження суду угоди про визнання винуватості від 28.02.2024 року, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачений раніше не судимий.

Однак, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 надав суду пояснення, що був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 216 КК України до покарання у виді штрафу. Вищенаведене також підтверджується і вимогою ВП №1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, а отже вважається несудимим, згідно вимог ст. 89 КК України, про що ні в обвинувальному акті, ні в угоді не зазначено.

Окрім того, встановлено, що призначений вироком суду штраф обвинуваченим Урсакі сплачено не було, за відсутністю коштів у останнього.

Угода суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону та не відповідає інтересам суспільства, виходячи з наступного.

На даний час обвинувачений не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, а отже узгоджена сторонами міра покарання у вигляді штрафу в розмірі 85 000,00 грн. знову може бути не виконана обвинуваченим, що не буде відповідати інтересам суспільства та порушуватиме вимоги ст. 129 Конституції України, ч.2 ст. 21 КПК України - вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Слід звернути увагу, що згідно умов угоди, сторони погодилися на призначення судом остаточного покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим, тобто у вигляді позбавлення волі стороком на 3 роки 5 місяців з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

Однак, згідно вимог ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Статтею 77 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Проте, сторони угоди дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без відбування покарання та звільнення його судом на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, а також з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, що суперечить вимогам ст. 77 КК України.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що в затвердженні угоди необхідно відмовити, а судовий розгляду у даному кримінальному провадженні слід продовжити в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 468, 469, 470, 742, 474 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2024 року, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України відмовити.

Судове провадження у даному кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_6