Справа №567/1410/24
Провадження №1-кс/567/185/24
У Х В А Л А

20.08.2024 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши внесене у кримінальному провадженні №0000218 від 18 серпня 2024 року за ч.1 ст.246 КК України клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна

встановила:

слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на : автомобіль марки «ВАЗ 2121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп бортовий реєстраційний номер НОМЕР_2 , лісопродукцію 7 - колод породи «Дуб» в загальному об`ємі 1.3 м3

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000218 від 18 серпня 2024 року за ч.1 ст.246 КК України.

Зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучену в ході огляду лісопродукцію, автомобіль та причіп оскільки є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є речовими доказами та доказами кримінального правопорушення, а тому наявна необхідність у запобіганні його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення чи передачі стороннім особам.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить його задовольнити.

Володілець майна в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на автомобіль його дружини, зазначивши, автомобіль їй потрібен для власних потреб, що він здійснював перевезення деревини на автомобілі дружини, про що і повідомив працівників поліції.

Заслухавши пояснення слідчого, володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000218 від 18 серпня 2024 року за ч.1 ст.246 КК України.

Підставою до внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 17.08.2024 о 21:58 год. до ВП №3 Рівненського РУП надійшло повідомлення поліцейського CPПП ВП№3 - Петрука про те, що 17.08.2024 року о 21:45 год. в с.Межиріч Рівненського району Рівненської області було зупиненно автомобіль марки ВАЗ 2121 із причепом під керуванням ОСОБА_4 , 1973 р.н. жит. АДРЕСА_1 , який перевозив незаконно зрізану деревину породи дуб в кількості 7 колод в об`ємі 1,3 м3.

За протоколом огляду від 17.08.2024 було виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки ВАЗ 2121 р.н. НОМЕР_3 із причепом р.н. НОМЕР_2 із лісопродукцією 7 колод породи «Дуб» в загальному об`ємі 1.3 м3. Вищевказаний автомобіль із причепом із лісопродукцією було поміщено на спеціалізований майданчик ГУНП в Рівненській області що в АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 18.08.2024, легковий автомобіль марки ВАЗ 2121 р.н. НОМЕР_3 із причепом р.н. НОМЕР_2 із лісопродукцією 7 колод породи «Дуб» в загальному об`ємі 1.3 м3 були визнані речовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є доказом кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст.98, 167 КПК України та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, то наявні достатні підстави для накладення на нього арешту.

Накладення арешту на деревину та причіп має істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки це майно є речовими доказами та може бути підтвердженням вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В судовому засіданні не доведено, що арешт вилученого транспортного засобу має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (у справах "Бакланов проти РФ", "Фрізен проти РФ"), судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному поданні учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

В клопотанні про арешт майна та в судовому засіданні слідчий не навів переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту транспортного засобу, стосовно якого будь-які процесуальні дії не проводяться, і який використовується ОСОБА_6 для забезпечення власних потреб.

За таких обставин транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2121» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_6 (свідоцтво про право власності СХС №429578), підлягає поверненню володільцю, оскільки слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на причіп бортовий реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 ; лісопродукцію 7 - колод породи «Дуб» об`ємом 1,3 м3 у виді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користування цим майном до скасування його арешту у встановленому законом порядку.

Покласти на слідчого обов`язок забезпечити зберігання арештованого майна згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ 2121» реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про право власності НОМЕР_6 )-відмовити та повернути його володільцю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1