СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4838/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 22.10.2020, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в якому просить продовжити строк раніше застосованого до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001039 від 22.10.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити.

Захисник, думку якого підтримав підозрюваний, заперечували проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний визнає свою вину, та всі слідчі дії з ним проведено.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, у громадян Російської Федерації ОСОБА_7 та його сина ОСОБА_8 , які знаходилися на території Латвійської Республіки, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, що перебувало на балансі юридичної особи, зареєстрованої на території Латвійської Республіки - товариства з обмеженою відповідальністю «Resort Investments», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власницею якої являлася наглядно знайома їм громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_9 , що постійно проживала на території Латвійської Республіки, а саме наступними об`єктами нерухомості: 30 квартирами, 56 паркувальними місцями та двома нежитловими приміщеннями в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 3 708 000 євро.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного плану, направленого на заволодіння вказаними об`єктами нерухомості, необхідно було примусити громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_9 підписати меморандум та договір благодійної пожертви, на підставі яких вона мала відчужити як подарунок 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments» в інтересах ОСОБА_8 на підконтрольну останньому юридичну особу, зареєстровану на території Латвійської Республіки - фонд «Latvijas atjaunosanas biedrоba», реєстраційний номер НОМЕР_2 , метою діяльності якого являлася допомога та реабілітація воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України.

Водночас розуміючи, що здійснення цього задуму потребує довготривалої підготовки, яка б полягала у вивченні фінансових спроможностей потерпілої, переліку належного їй майна, плануванні дати, часу, місця вчинення злочину, рекогносцировці на місцевості тощо, а також специфічних навичок, значних фізичних зусиль для придушення опору потерпілої, підшукання місця утримання ОСОБА_9 після її викрадення, підготовку проєктів нотаріальних документів про відчуження майна - 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 вирішили створити організовану групу та розподілити ролі між її учасниками.

З цією метою ОСОБА_7 вирішив залучити до злочину раніше знайомого йому у зв`язку з діяльністю фонду «Latvijas atjaunosanas biedrоba», пов`язаною з допомогою та реабілітацією воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України, колишнього працівника роти «Торнадо» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області громадянина України ОСОБА_10 (провадження щодо якого за даним епізодом закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України).

В подальшому, ОСОБА_10 , діючи на виконання вказівки ОСОБА_11 , запропонував раніше знайомим колишнім працівникам роти міліції «Торнадо» ГУ МВС України в Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_12 поїхати з ним до Латвійської Республіки під приводом відпочинку та «роботи», деталі якої мав повідомити останнім безпосередньо по прибуттю на територію Латвійської Республіки, на що ті погодилися.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 02.10.2019, приблизно о 01 год 03 хв, ОСОБА_7 , під керуванням якого знаходився автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зустрів у міжнародному аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на території Латвійської Республіки громадян України ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , після чого всі поїхали до гостьового будинку «Gailорi», маєток Скулте, Скултенська волость, Лімбазький край Латвійської Республіки.

Надалі у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 14 год 00 хв 03.10.2019, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні зазначеного гостьового будинку, запропонували ОСОБА_4 та ОСОБА_12 приєднатись до організованої групи в якості співвиконавців для участі у викраденні ОСОБА_9 , її подальшого незаконного позбавлення волі і примусу до підписання меморандуму та договору про благодійну пожертву, обіцяючи їм винагороду від отриманої майнової вигоди.

На викладену протиправну пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, добровільно та свідомо погодилися, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 довели до них план викрадення потерпілої ОСОБА_9 .

Так, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей у складі організованої групи, 03.10.2019, у денний час доби, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_13 , виїхавши з території, прилеглої гостьовому будинку «Gailорi», маєток Скулте, Скултенська волость, Лімбазький край Латвійської Республіки, прибули на паркувальний майданчик неподалік житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_13 залишився в автомобілі, а ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , у свою чергу, спостерігали за околицями, тим самим контролюючи навколишню обстановку, та стали очікувати поки ОСОБА_10 виконає свою частину спільного злочинного плану.

У подальшому 03.10.2019, приблизно о 15 год 30 хв, ОСОБА_10 , перебуваючи не території житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: Латвійська Республіка, Саулкрастський край, м. Саулкрасти, вулиця Айнажу, 23 і вулиця Айнажу, 25, видаючи себе за «Аркадія Шлосберга», у межах попередньо досягнутої ОСОБА_7 домовленості зустрівся з ОСОБА_9 .

Того ж дня 03.10.2019, приблизно о 16 год 09 хв, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 вийшли з території житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: Латвійська Республіка, Саулкрастський край, м. Саулкрасти, вулиця Айнажу, 23 і вулиця Айнажу, 25 та направилися у напрямку с. Звейніекціємса Саулкрастського краю Латвійської Республіки, де знаходився вказаний паркувальний майданчик.

Тобто ОСОБА_10 шляхом введення ОСОБА_9 в оману щодо своїх дійсних намірів домігся, щоб остання прослідувала за ним до паркувального майданчика, де на останнього очікували спільники.

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, задля позбавлення потерпілої можливості чинити супротив та придушення її волі, використовуючи невстановлений під час досудового розслідування спеціальний засіб, ОСОБА_10 подолав опір потерпілої ОСОБА_9 , відкрито заволодівши нею, після чого заштовхав її всередину автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_4 , де, згідно з розподілом ролей, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 стали насильно, проти волі потерпілої утримувати її затиснутою на центральній частині заднього сидіння вказаного автомобіля, сидячи кожен зі свого боку та перешкоджаючи можливій втечі, таким чином викравши її.

Після того як потерпілу ОСОБА_9 було викрадено, її незаконно відвезли до гостьового будинку «Gailорi» за адресою: АДРЕСА_2 , де на них чекав ОСОБА_7 .

По прибуттю у вказаний гостьовий будинок того ж дня 03.10.2019, у вечірній час доби, учасниками організованої групи ОСОБА_9 примусом було відведено до приміщення першого поверху цього гостьового будинку «Gailорi», у якому було розміщено басейн, де учасники організованої злочинної групи продовжили незаконно утримувати потерпілу проти її волі.

Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи згідно з розподілом ролей та у відповідності до заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, намагалися змусити ОСОБА_9 підписати меморандум і договір дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», належного їй, в інтересах ОСОБА_8 на підконтрольну останньому юридичну особу - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», а коли їм це не вдалося, то за вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_4 зв`язав ноги та руки потерпілої ОСОБА_9 та прив`язав її до металевих поручнів басейну.

Надалі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 також продовжили примушувати ОСОБА_9 до підписання зазначених документів.

Проте 03.10.2019, приблизно о 23 год 35 хв, коли учасникам організованої групи не вдалося змусити ОСОБА_9 підписати меморандум і договір дарування, то ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що викрадена ними потерпіла не виконуватиме висунутих до вимог та, продовжуючи спільно з іншими учасниками незаконно утримувати останню в приміщенні вищевказаного гостьового будинку, надіслав зі своєї адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_4 сторонній особі, не обізнаній про наявність у діях останнього злочинного умислу, лист, у якому просив повідомити нотаріуса про необхідність скасування запланованого візиту, попередньо призначеного на 10 год 00 хв 04.10.2019.

Крім того, 09.06.2022 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_5 і в подальшому наказом виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_5 від 25.09.2022 № 133 зарахований до списків військової частини на посаду старшого водія - гранатометника 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_5 . Надалі ОСОБА_4 переведено на посаду навідника 3 відділення протитанкових керованих ракет 2 взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_5 , останній являвся військовослужбовцем Збройних Сил України.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.01.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин під час дії воєнного стану, первинно введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, без передбаченого законом дозволу придбав пластичну вибухову речовину на основі гексогену, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях, яку почав зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.01.2024, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу зберігаючи вказану вибухову речовину, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях,при собі, маючи можливість скористатися нею, без передбаченого законом дозволу перемістив її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому 30.01.2024, у період часу з 06 год 18 хв по 09 год 23 хв, співробітниками правоохоронного органу під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні квартири АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено зазначену вибухову речовину, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях, яку той без передбаченого законом дозволу зберігав.

30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

30.01.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 29.03.2024 включно.

22.02.2024 досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України в зв`язку із наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської республіки. 27.02.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено в зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій та знову зупинено з наведених вище підстав.

21.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у придбанні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.03.2024 досудове розслідування відновлено та в подальшому знову зупинено з наведених підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

27.03.2024 досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій.

27.03.2024 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.05.2024 включно.

01.04.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою заступника Генерального прокурора продовжено до 3 місяців та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

23.05.2024 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.07.2024 включно.

24.05.2024 року досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень у повному обсязі підтверджується зібраними в межах кримінального провадження доказами, а саме:

- Матеріалами, отриманими на підставі угод про створення спільної слідчої групи «SUNCOAST» та «SUNCOAST 2», укладених між Україною та Латвійською Республікою 17.09.2021 та 17.11.2022 у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001039, правоохоронними органами Латвійської Республіки у кримінальному процесі № 9 та в порядку перейняття від правоохоронних органів Латвійської Республіки;

- Протоколом НСРД відносно ОСОБА_12 , який вказав на обставини участі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та нього у викраденні та подальшому незаконному утриманні ОСОБА_9 , роль кожного із них у цьому;

- Протоколами тимчасових доступів до документів, згідно з якими мобільні номери телефонів, якими користувався ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , реєструвався на території Латвійської Республіки в період скоєння злочину;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який показав, що ОСОБА_11 , передав йому документи викраденої ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_9 , які були при ній під час скоєння злочину, розкрив роль ОСОБА_11 в організації виготовлення підробленої довіреності на розпорядженням усім майном потерпілої;

- Висновком комплексної судової технічної експертизи та почеркознавчої експертизи довіреності від імені ОСОБА_9 на бланку НОМ 359764, яка показала, що бланк є справжнім, таким що перебуває в офіційному обігу на території України, а відтиск печатки «приватний нотаріус ОСОБА_15 » не відповідає відтиску наданої на дослідження печатки ОСОБА_15 ;

- Протоколом обшуку приміщення квартири АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_4 , згідно з яким в помешканні були виявлені предмети, схожі на бойові патрони, автомат Калашнікова та пластичну вибухову речовину;

- Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8576-ФХВР від 15.03.2024, згідно з яким у зразках речовини, вилученої під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ,. міститься пластична вибухова речовина на основі гексогену;

- Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8143-БЛ від 14.03.2024, згідно з яким вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ,. 26 предметів, схожих на патрони різного калібру, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї зокрема 20 патронів калібру 7,62х51 мм, .308 Win, два патрони калібру 7,62х54 мм R, один патрон калібру 7,62х39 мм, один патрон калібру 9х19 мм, один патрон калібру 12,7х108мм;

- Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8133-БЛ від 25.04.2024, згідно з яким вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ,. 2 предмети, схожі на підривачі для СПГ, є вибуховими пристроями, промислово виготовленими підривачами ГО-2 та AF-2.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а тому з метою уникнення зазначеного вище покарання, може переховуватися від слідства та суду, враховуючи що не має постійного місця проживання, проживає не за офіційно зареєстрованим місцем проживання. Зокрема про можливість такої поведінки свідчить той факт, що на момент повідомлення підозри ОСОБА_4 останній значився з липня 2023 року як особа, яка самовільно залишила військову частину, де проходив службу.

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 та іншими особами з числа злочинної групи відбувалось за допомогою мобільних телефонів та месенджерів, тому ОСОБА_4 , володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками, а також засоби, за допомогою яких відбувалось таке спілкування, перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 особисто іншого підозрюваного та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування, спонукати свідків, а також іншого підозрюваного у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань;

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності за ст. 255 КК України, незважаючи на те, що значиться на дійсній військовій службі, самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим командуванням військової частини НОМЕР_5 направлено матеріали службового розслідування до територіального органу державного бюро розслідувань для прийняття рішення щодо внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків, його репутацію та майновий стан; вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд з прав людини у п. 36 зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 196, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 22.10.2020, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України- задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16.09.2024 включно, без визначення розміру застави, та утримувати його ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1