справа № 279/5551/24
провадження № 1-кс/279/1092/24 У Х В А Л А
23 вересня 2024 року
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в ітнересах власника майна ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2024 та зобов`язати слідчого негайно безоплотно повернути володільцю на відповідальне зберігання під розписку транспортний засіб.
Заявник подав письмову заяву про підтримання клопотання та його розгляд в його відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду скарги повідомлявся належним чином, неявка не перешкоджає розгляду клопотання..
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 02.09.2024 здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. 03.09.2024 майно було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2024 накладено арешт на належний заявникові автомобіль марки ЗАЗ TF69YO, д.н.з. НОМЕР_1 . Арешт було накладено у формі обмеження прав власника на користування та розпорядження майном до завершення призначених по кримінальному провадженню експертиз.
Враховуючи, що слідчий не заявив про необхідність подальшого застосування арешту, його скасування не може зашкодити інтересам розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту, який накладено на майно заявника, відпала, тому клопотання підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання слідчого повернути арештоване майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Арешт на автомобіль марки "ЗАЗ TF69YO", д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2024, скасувати.
Копію ухвали направити СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, на виконання в порядку ст.169 ч.3 КПК України, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом