Справа № 201/6406/24
Провадження № 1-кп/201/810/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000575, внесене до ЄРДР 05.04.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, утриманців не має, працює неофіційно, має хронічні хвороби, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

Епізод 1

ОСОБА_3 у невстановлений час, місці та за невстановлених обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, який почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, 07.05.2024 приблизно о 13:55 годині в ході документування та доказування злочинної діяльності ОСОБА_3 , пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів, під час проведення оперативної закупки громадянин під вигаданим прізвищем ОСОБА_6 перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 направився в напрямку буд. АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_3 та передав останньому, грошові кошти в сумі 1500 грн, а саме: вісімнадцять купюр наступними номіналами: 50 грн, серія та номер АТ9947970; 50 грн, серія та номер АГ8893416; 50 грн, серія та номер ЕА3992758; 50 грн, серія та номер НОМЕР_1 ; 50 грн, серія та номер ЕБ4464572; 50 грн, серія та номер ЕА7237306; 50 грн, серія та номер АЕ3472220; 50 грн, серія та номер АС6670434; 50 грн, серія та номер НОМЕР_2 ; 50 грн, серія та номер ЕА8138964; 100 грн, серія та номер ЕЕ5945891; 100 грн, серія та номер ЄИ6061306; 100 грн, серія та номер УЕ1907673; 100 грн, серія та номер ЄЗ6055702; 100 грн, серія та номер АЕ3285571; 100 грн, серія та номер УГ9708689; 200 грн, серія та номер ЕЗ6081254; 200 грн, серія та номер ЕЕ4386877 - Національного банку України, а ОСОБА_3 в свою чергу діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів приблизно о 14:20 незаконно збув ОСОБА_6 речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані масою 13,6875 г., яка містить у своєму складу наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 12,1343 г., яка знаходилась в сліп пакеті, та була поміщена до пачки з під цигарок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Епізод 2

Крім того, ОСОБА_3 , у невстановленому місці та час, але не пізніше 07 травня 2024 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, з корисливих мотивів, в невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, придбав за 700 грн, речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані масою 14,4381 г., яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 12,7583 г, яку почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, 07.05.2024 у ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_4 , з дотриманням вимог ст.ст. 223, 236 КПК України, проведено особистий обшук ОСОБА_3 у ході якого у лівій кишені одягнутої на ньому вітрівки виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані масою 14,4381 г., яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 12,7583 г., яка знаходилась в сліп пакеті, та була поміщена до пачки з під цигарок, яку останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 по обом епізодам кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

2. Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину по обом епізодам визнав повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати і застосувати до нього положення ст. 75 КК України. Додав, що придбав канабіс за 700 грн у Ксенії Замули у будинку по вул. Садовій (з точною адресою може помилятися). Наголосив, що її захисник телефонував на телефон в СІЗО, який знаходився у іншого співкамерника, і просив, щоб він змінив покази стосовно ОСОБА_7 . Внаслідок цього на нього був здійснений іншими співкамерниками фізичний тиск, щоб він не свідчив проти Замули Ксенії. Придбаний у ОСОБА_7 канабіс він продав своєму знайомому ОСОБА_8 за 1500 грн по вул. Мільмана у м. Дніпрі аби заробити кошти на різниці його вартості. Далі того ж дня через пару годин йому зателефонував ОСОБА_8 і попросив додатково придбати для нього канабіс. Далі ОСОБА_3 його придбав у Ксенії Замули за 700 грн, перед цим зателефонував до неї і домовився про зустріч, втім далі був затриманий співробітниками поліції разом із придбаним у Замули Ксенії канабісом.

3.Позиція потерпілого

Потерпілийвідсутній.

4.Докази, які були досліджені судом

Прокурорнадав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по обом епізодам кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, - вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, що проявилось в осуді вчиненого. Також суд відносить до цієї обставини активне сприяння розкриттю іншого кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено.

Призначення покарання

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, виходячи з положень ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії тяжкого злочину.

При призначенні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховує:

1. Ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким і становить підвищену суспільну небезпечність;

2. Дані про особу обвинуваченого, який:

- раніше не судимий і до вчинення злочину вів активний спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки;

- на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- має середню освіту;

- має постійне місце проживання;

3. Соціальне та матеріальне становище обвинуваченого, який є соціально адаптованим в суспільстві.

4. Визнання вини;

5. Стан здоров`я обвинуваченого, який не є особою з інвалідністю, втім має хронічні хвороби;

6. Стать та вік (25 роки);

7. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, а також активне сприяння розкриттю іншого кримінального правопорушення;

8. Відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Разом з тим, приймаючи до уваги сукупність вище перелічених обставин, суд враховує, що санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

При цьому суспільна небезпечність даного злочину визначається тим, що незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів як без мети збуту, так і з такою метою, призводить до неконтрольованого обігу зазначених речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення.

Самі обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, оскільки він перш за все порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних/психотропних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики.

При призначенні покарання судом береться до уваги вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до яких поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з наркотичним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, важливе значення має правильне застосування кримінально- правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів.

Тому відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину (який є тяжким), конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, із іспитовим строком.

Так, згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, наслідків вчиненого злочину (тяжких наслідків не настало), вік обвинуваченого та наявність у нього низки хронічних хвороб, вчинення злочину вперше, позитивну характеристику з місця мешкання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення цивільного позову

У даномукримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, пред`явлено не було.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Судомвирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

9.Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до ОСОБА_3 був застосований у вигляді тримання під вартою, який в подальшому у судовому засіданні змінений на домашній арешт, який, у свою чергу, не продовжувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.05.2024 року по 01.08.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Під час досудового розслідування проведено:

- судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, витрати на проведення якої склали 1893 грн. 20 коп.;

- судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, витрати на проведення якої склали 2271 грн. 84 коп.;

- судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, витрати на проведення якої склали 2271 грн. 84 коп.;

- судову трасологічну експертизу витрати на проведення якої склали 2271 грн. 84 коп.;

- судову трасологічну експертизу витрати на проведення якої склали 2271 грн. 84 коп.;

Загальні витрати на проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні складають 10980 грн. 56 коп, які підлягають стягненню з засудженого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 10 980,56 грн.

ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.05.2024 року по 01.08.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід не застосовувати.

Цивільний позов не пред`явлений.

Речові докази:

- канабіс, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанціями №№ 2134, 2136, 2135 (т. 1 а.п. 38, 82, 152) - знищити;

- мобільний телефон iPhon SE, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2207 (т. 1 а.п. 57) повернути ОСОБА_3 ;

- сліди папілярних візерунків та дактикокарту ОСОБА_3 , які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2206 (т. 1 а.п. 178) зберігати в матеріалах кримінального провадження, у зв`язку з чим вказані речі надіслати з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська;

- купюру номіналом 50 грн АЕ 3472220, яка передана на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2207 (т. 1 а.п. 57) зберігати в матеріалах кримінального провадження, у зв`язку з чим вказану купюру з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надіслати до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (т. 1 а.п. 57).

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1